П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
15 березня  2021 року                                                                                       місто Київ
                                                                                                                                                                                                              справа № 757/57428/19-ц
провадження № 22-ц/824/2515/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів -  Поліщук Н.В., Соколової В.В., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,
 
сторони: 
позивач -   ОСОБА_1 
відповідач - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та
                     сільського господарства України, 
відповідач - Державне підприємство «Український інститут
                     інтелектуальної власності», 
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю 
                    «Національна горілчана компанія», 
відповідач - компанія Баядера Менеджмент Лімітед
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Берназюком Олександром Олександровичем,
на рішення Печерського районного суду м.Києва від 26 серпня 2020 року, ухвалене у складі судді Козлова Р.Ю., 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна горілчана компанія», компанія Баядера Менеджмент Лімітед про визнання недійсним патенту на промисловий зразок та зобов`язання вчинити дії,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У жовтні 2019 року позивач  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, ДП «Український інститут інтелектуальної власності», ТОВ «Національна горілчана компанія» про визнання недійсним патенту на промисловий зразок та зобов`язання вчинити дії.
Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що він є власником патенту на корисну модель № НОМЕР_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », зареєстрованого в Державному реєстрі патентів України на корисні моделі 25 серпня 2009 року. Об`єктом дії Патенту є корисна модель, що являє собою пляшку, що має корпус з дном і горловину, яка з`єднана з корпусом плічками, яка відрізняється тим, що дно пляшки містить заглиблення, яке виконано у вигляді пустотілої піраміди, вершина якої входить в корпус пляшки, причому вісь піраміди співпадає з віссю пляшки.
Корисна модель стосується посудин для розливу, зберігання і транспортування рідини, зокрема пляшок для напоїв, посудин для лікарських препаратів і косметичних засобів і може бути використана в харчовій, фармацевтичний і косметичній промисловості.
Однак позивачу стало відомо, що 12 березня 2018 року згідно з публікацією в офіційному бюлетені «Промислова власність» Міністерством економічного розвитку і торгівлі України на підставі заявки № s201701317 від 19 липня 2017 року зареєстровано на ім`я ТОВ «Національна горілчана компанія» права на промисловий зразок « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та видано патент України № НОМЕР_2 .
Позивач звернувся до експертів Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності з питанням: «Чи використовується у продукті: скляна пляшка, яка використовується ТОВ «Національна горілчана компанія» для пакування, зберігання тощо алкогольної продукції - горілка, кожна ознака корисної моделі, що включена до незалежного пункту формули за патентом № НОМЕР_1 , або ознака еквівалентна їм.
Відповідно до висновку експертів № 013/19 за результатами проведення комісійного експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності від 18 лютого 2019 року у продукті: скляна пляшка, яка використовується ТОВ «Національна горілчана компанія» для пакування, зберігання тощо алкогольної продукції - горілка, використана кожна ознака корисної моделі, що включена до незалежного пункту формули за патентом № НОМЕР_1 .
Висновок  є доказом того, що промисловий зв`язок не є новим, а тому не відповідає умовам патентоспроможності. Тобто, сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України № НОМЕР_2 стала загальнодоступною в світі до дати подання на нього заявки (19 липня 2017 року - дата подання заявки № s201701317), що також підтверджується видачею позивачу Патенту на корисну модель № НОМЕР_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
За наведених обставин, позивач вважає, що патент на корисну модель не відповідає умові патентоздатності "новизна", а отже підлягає визнанню недійсним.
Просив визнати недійсним повністю патент України № НОМЕР_2 на промисловий зразок « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від дати публікації відомостей про видачу патенту та зобов`язати Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України внести запис до Державного реєстру патентів України на промислові зразки стосовно визнання повністю недійсним патенту України № НОМЕР_2 на промисловий зразок « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та здійснити про це публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність».
Рішенням  Печерського районного суду м.Києва від 26 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, ДП «Український інститут інтелектуальної власності», ТОВ «Національна горілчана компанія», компанія Баядера Менеджмент Лімітед про визнання недійсним патенту на промисловий зразок та зобов`язання вчинити дії.
Не погоджуючись з таким рішенням, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Берназюк О.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для її вирішення.  Зокрема, посилається на те, що суд першої інстанції у своєму рішенні зазначає, що строк чинності майнових прав інтелектуальної власності на корисну модель на момент подачі позову до суду сплив, у позивача відсутнє право забороняти чи дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності.  Відсутність «права забороняти» вказує на відсутність «предмета спору» в даній справі, що унеможливлює вирішення справи по суті, незалежно від обґрунтованості  позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів сторін. Відсутність «предмета спору» можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання.  Між позивачем та ТОВ «Національна горілчана компанія» на момент подачі позову до Печерського районного суду м.Києва існував спір, який продовжується до сьогодні, про встановлення факту порушення, відшкодування збитків та припинення порушення прав інтелектуальної власності, заборону виготовлення та ведення в цивільній оборот посудин для розливу (справа №753/8448/19), де об`єктом заборони є пляшка для рідини згідно промислового зразка за патентом України № НОМЕР_2 , тому наявність  такого спору, не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у цій справі.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ТОВ "Національна горілчана компанія"  адвокат Нізола Н.М. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що строк чинності майнових прав інтелектуальної власності на корисну модель на момент подачі позову ОСОБА_1 до суду сплив, а тому позивач немає права забороняти чи дозволяти використання об`єкта інтелектуальної власності.
З огляду на те, що строк чинності майнових прав ОСОБА_1 на корисну модель за його патентом № НОМЕР_1 сплив з 8 липня 2019 року, ще до подачі позову до суду, обраний позивачем спосіб захисту - визнання недійсним патенту України № НОМЕР_2 на промисловий зразок «ПЛЯШКА» від дати публікації відомостей про видачу патенту не призведе до ефективного захисту прав, свобод чи інтересів позивача.
Наявність у ОСОБА_1 прав на корисну модель у період чинності його патенту жодним чином не свідчить про відсутність новизни в промисловому зразку відповідачів та про невідповідність запатентованого промислового зразка умовам патентоспроможності, визначеним Законом.
Вважає, що позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, неналежними та недопустимими доказами. Предмет доказування у цій справі - це недійсність патенту відповідачів ТОВ «Національна горілчана компанія», компанії Баядера Менеджмент Лімітед на промисловий зразок і патент України № НОМЕР_1 на корисну модель.
Висновок експертів №013/19 за результатами проведення комісійного експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності від 18 лютого 2019 року не містять інформацію щодо предмета доказування і не підтверджує позовні вимоги ОСОБА_1 ..
Крім того, висновок експертного дослідження немає жодного відношення до даної справи, оскільки під час цієї експертизи промисловий зразок Товариства за патентом України № НОМЕР_2 , який позивач просить визнати недійсним, взагалі не був об`єктом дослідження.
Інші учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
В судові засідання   позивач ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_2 , якому повідомлення про  час та місце розгляду справи було направлено на електронну адресу, зазначену ним же в апеляційній скарзі,  представники Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності двічі  не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені, причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим суд вважав за можливе  розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.
Представник ТОВ «Національна горілчана компанія» - адвокат  Нізола Н.М. проти доводів апеляційної скарги заперечувала і просила рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню, виходячи з наступного.
Судом установлено, що позивач є власником патенту на корисну модель № НОМЕР_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », зареєстрованого в Державному реєстрі патентів України на корисні моделі 25 серпня 2009 року. Об`єктом дії патенту є корисна можель, що являє собою плішку, що має корпус з дном і горловину, яка з`єднана з корпусом плічками, яка відзрізняється тим, що дно пляшки містить заглиблення, яке виконано у вигляді пустотілої піраміди, вершина якої входить в корпус пляшки, причому вісь піраміди співпадає з віссю пляшки.
Корисна модель стосується посудин для розливу, зберігання і транспортування рідини, зокрема пляшок для напоїв, посудин для лікарських препаратів і косметичних засобів і може бути використана в харчовій, фармацевтичній і косметичній промисловості.
12 березня 2018 року згідно з публікацією в офіційному бюлетені «Промислова власність» Міністерством економічного розвитку і торгівлі України на підставі заявки № s20701317 від 19 липня 2017 року зареєстровано на ім`я ТОВ "Національна горілчана компанія» права на промисловий зразок «ПЛЯШКА» та видано патент України № НОМЕР_2 .
Крім того, судом установлено, що заявка на корисну модель була подана позивачем 8 липня 2009 року,  строк чинності виключних майнових прав інтелектуальної власності на корисну модель сплив 8 липня 2019 року.
 Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що  строк чинності майнових прав інтелектуальної власності на корисну модель на момент подачі позову до суду сплив, у позивача ОСОБА_1 відсутнє право забороняти чи дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності.
Апеляційний суд в складі колегії суддів  погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на встановлених обставинах і відповідає вимогам матеріального права.
Згідно з ч.2 ст.425 ЦК України майнові права інтелектуальної власності  чинними протягом строків, встановлених цим Кодексом, іншим законом чи договором.
Майнові права інтелектуальної власності на корисну модель є чинними з дати, наступної за датою їх державної реєстрації, за умови підтримання чинності цих прав відповідно до закону ( ч.1 ст.465 ЦК України).
Відповідно до ч.4 ст.465 ЦК України строк чинності виключних майнових прав інтелектуальної власності на корисну модель спливає через десять років від дати подання заявки на корисну модель в установленому законом порядку.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.464 ЦК України  майновими правами інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок є: право на використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка; виключне право дозволяти використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка (видавати ліцензії); виключне право перешкоджати неправомірному використанню винаходу, корисної моделі, промислового зразка, в тому числі забороняти  таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.  Майнові права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок належать володільцю відповідного патенту, якщо інше не встановлено договором чи законом.
Згідно зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен мА право будь-якими не забороненими законом  засобами захищати свої прав і свободи від порушень і протиправних посягань.
За змістом ст.15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено ст.16 цього Кодексу.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.
Застосування  конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.
Отже,  встановивши, що строк чинності майнових прав  інтелектуальної власності на корисну модель на момент подачі позову сплив, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у позивача відсутнє право забороняти чи дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності.
Крім того, слід зазначити, що з огляду на те, що  строк чинності майнових прав позивача на корисну  модель за його патентом № НОМЕР_3 сплив  8 липня 2019 року, ще до подачі позову до суду,  обраний позивачем спосіб захисту - визнання недійсним патенту України №м 36397 на промисловий зразок «ПЛЯШКА» від дати публікації відомостей про видачу патенту не призведе до ефективного  захисту прав, свобод чи інтересів позивача.
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що  висновок суду першої інстанції про відсутність предмету спору є помилковим, оскільки на даний час в іншому суді розглядається інша справа за позовом  ОСОБА_1 ,  є безпідставними і не відповідають дійсним обставинам справи.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з`ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі,  висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375,  381-384, 390  ЦПК  України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою адвокатом Берназюком Олександром Олександровичем,- залишити без задоволення.
 Рішення Печерського районного суду м.Києва від 26 серпня 2020 року- залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Повна постанова складена  5 квітня  2021  року.

 
Суддя-доповідач:                                                                     О.І. Шкоріна 
 
Судді:                                                                                        Н.В. Поліщук
 
                                                                                                   В.В. Соколова