ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2021 року                                                                                 Справа №  904/7875/15

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач, 
суддів Кощеєва І.М., Подобєда І.М.
секретар судового засідання:     Грачов А.С.,
представники сторін:
від відповідача: Кісілевич Є.Є., довіреність №35/2020  від 07.09.2020,  адвокат;
від позивача: представник не з`явився;
від ДВС: представник не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 у справі №904/7875/15 за скаргою на бездіяльність державного виконавця (суддя Ліпинський О.В.)
за позовом  Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
до Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль",  м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області
орган, дії якого оскаржуються, - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 
про  стягнення 3% річних та інфляційних втрат в розмірі 4 249 170 грн. 99 коп
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2021 року Акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та просило:
- визнати протиправною бездіяльність начальника та державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у   Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо відмови вчинення дій по зняттю арешту з майна, накладеного постановою від 14.01.2016 року у виконавчому провадженні № 49812426;
- скасувати постанову від 14.01.2016 року у виконавчому провадженні №49812426 про накладення арешту на все майно боржника та оголошення заборони на його відчуження;
- зобов`язати посадових осіб відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вчинити дії щодо зняття арешту, накладеного постановою від 14.01.2016 року у виконавчому провадженні №49812426, в тому числі внести відповідні відомості про зняття арешту з майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого  майна щодо об`єкта нерухомості.
Скарга обґрунтована тим, що підприємство включено до переліку об`єктів, які підлягають приватизації, в зв`язку з чим постановою від 12.12.2018 року було зупинено виконавче провадження №49812426 щодо примусового виконання наказу у цій справі. Вказані обставини не виключають можливості зняття арешту з майна боржника, який було накладено постановою державного виконавця від 14.01.2016. Втім, виконавчою службою було відмовлено боржнику у знятті цього арешту та скасуванні постанови про накладення арешту, що і стало підставою для оскарження бездіяльності органів державної виконавчої служби. У скарзі відповідач зазначає, що він звертається до суду в межах 10-деного строку, передбаченого ч. 1  ст. 341 ГПК України, із дня коли особа дізналася про порушення її прав, а саме з 02.04.2021 року, коли останній отримав відмову про вчинення дій щодо зняття арешту.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 у справі №904/7875/15 (суддя Ліпинський О.В.) скаргу Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" у справі №904/7875/15 на бездіяльність державного виконавця в частині скасування постанови від 14.01.2016 у виконавчому провадженні №49812426 про накладення арешту на все майно боржника та оголошення заборони на його відчуження  залишено без розгляду. В іншій частині скаргу на бездіяльність державного виконавця прийнято судом до розгляду в засіданні на  22.04.2021 об 11:00 год.
Ухвала суду мотивована тим, що про накладення арешту в межах виконавчого провадження №49812426 боржник дізнався 20.01.2016, про що повідомив за змістом своєї скарги, поданої в 2016 році. Наведені вище обставини вказують на те, що скарга в частині вимоги про скасування постанови від 14.01.2016 року є такою, що подана з пропуском процесуального строку, встановленого ч. 1  ст. 341 ГПК України, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України є підставою для залишення її  в цій частині без розгляду.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу в частині залишення скарги без розгляду скасувати та надіслати в цій частині скаргу на розгляд до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга обґрунтована таким:
- строк на подання скарги на бездіяльність державного виконавця скаржником не пропущено, оскільки відповідач дізнався про своє порушене право 02.04.2021, отримавши відмову про вчинення дій щодо  зняття арешту, який був накладений оскаржуваною постановою;
- висновки суду про залишення скарги без розгляду є передчасними, не дадуть боржнику можливості захистити порушене право;
- суд не взяв до уваги доводи скаржника, що заборгованість за спірним виконавчим документом підлягає врегулюванню відповідно до положень Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», тому арешт повинен бути знятий на підставі п. 10 ст. 34, ч. 4 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження»;
- суд не врахував, що скарга подана саме з приводу бездіяльності посадових осіб відділу примусового виконання рішень, а вимога про скасування постанови є похідною та скаржник не зазначав в скарзі про винесення оскаржуваної постанови з порушенням вимог закону. Підставою її скасування є зміна обставин та норм законодавства.
Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя  Широбокова Л.П. (доповідач), судді  Кощеєва І.М., Подобєд І.М.
06.05.2021 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кощеєва І.М. для вирішення питання відкриття апеляційного провадження у справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу для вирішення питання відкриття апеляційного провадження передано колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В.,          Подобєда І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.05.2021 відкрито апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні з викликом сторін на 02.06.2021.
Відповідно до протоколу від 02.06.2021 справу було передано на розгляд раніше визначеному складу суду та ухвалою від 02.06.2021 колегію суддів у складі: головуючий суддя  Широбокова Л.П. (доповідач), судді  Кощеєва І.М.,       Подобєд І.М. було прийнято до свого провадження.
У судовому засіданні повноважний представник апелянта апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, 

Позивач та Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)  явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, причин неявки не повідомили, не зважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи за електронними адресами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення повноважного представника апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність апеляційної скарги з огляду на таке.
На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2015 було видано наказ від 27.11.2015 щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" (перейменовано на Акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль") на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 188 370,71 грн – 3% річних, 3  796 895,54 грн – інфляційних втрат та 68  541,19 грн – витрат зі сплати судового збору.
14.01.2016 року щодо примусового виконання цього наказу було відкрито виконавче провадження №49812426, а також державним виконавцем було винесено  постанову від 14.01.2016 про накладення арешту на все майно боржника та оголошення заборони на його відчуження.
07.04.2021 Акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з вище вказаною скаргою на бездіяльність державного виконавця, серед вимог якої, зокрема, просило скасувати постанову від 14.01.2016 року у виконавчому провадженні №49812426 про накладення арешту на все майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. 
Відповідно до приписів ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права (п. а) ч. 1 ст. 341 ГПК України).
Повноваження суду при  розгляді скарг на дії або бездіяльність державного виконавця визначені у ст. 343 ГПК України, зокрема у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Матеріалами справи підтверджено, що про винесення оскаржуваної постанови від 14.01.2016  про накладення арешту в межах виконавчого провадження №49812426 боржник дізнався принаймі не пізніше 20.01.2016, про що повідомив у своїй скарзі від 22.01.2016, якою також оскаржував спірну постанову (а.с.70).
Вказана обставина не заперечується апелянтом.
Відтак, скарга в оскаржуваній частині подана з пропуском десятиденного процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 341 ГПК України, що вірно встановлено судом першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 341 ГПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Суд може поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, лише за заявою учасника справи (ч. 1  ст. 119 ГПК України).
Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання скарги в частині вимоги про скасування постанови від 14.01.2016 року скаржник не подавав.
Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення скарги відповідача в частині вимоги про скасування постанови від 14.01.2016 року без розгляду. 
Вказані правові висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 13.03.2019 у справі №920/149/18, від 09.10.2019 у справі №910/22695/13. 
Щодо доводів апелянта апеляційний суд зазначає таке.
В скарзі на бездіяльність державного виконавця відповідач заявив саме вимогу про скасування постанови, а відповідно до приписів ст. 343 ГПК України, зокрема у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Тому строк щодо оскарження цієї постанови державного виконавця відраховується саме з дати, коли боржник дізнався про її винесення державним виконавцем. 
Апелянт безпідставно ототожнює початок перебігу такого строку з часом отримання відповіді від державної виконавчої служби про відмову в знятті арешту, як безпідставно ототожнює виконавчі дії щодо зняття арешту в зв`язку із зміною обставин чи законодавства із скасуванням неправомірно прийнятої постанови про накладення арешту. Тому його доводи в цій частині апеляційним судом відхиляються як неправомірні. 
Інші доводи апеляційної скарги стосуються розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця по суті, що не є предметом цього апеляційного розгляду, тому оцінка їм апеляційним судом не надається.
З огляду на встановлені обставини справи та наведені положення законодавства, підстави для задоволення скарги та скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області 13.04.2021 у справі №904/7875/15, як прийнятої з дотриманням норм процесуального права, відсутні, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 255, 269, 271, 276, 282-284, 287-288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 у справі №904/7875/15 за скаргою на бездіяльність державного виконавця залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 у справі №904/7875/15 за скаргою Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" на бездіяльність державного виконавця в оскаржуваній частині залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта - Акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, визначених ст 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 04 червня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                     Л.П. Широбокова
Суддя                                                                                                  І.М. Кощеєв
Суддя                                                                                                  І.М. Подобєд