ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
Іменем України

29 квітня 2021 року
м. Харків

справа № 610/798/20
провадження № 22ц/818/263/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого – Котелевець А.В.,
суддів – Пилипчук Н.П., Яцини В.Б., 
за участю секретаря – Кравченко О.О.,

імена (найменування) сторін:
позивач – Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач – ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , 

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни – представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 10 червня 2020 року в складі судді Храмцова В.Б., 

у с т а н о в и в: 
                      
В квітні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі – АТ КБ «ПриватБанк») в особі свого представника Савіхіної Анастасії Миколаївни звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 21 вересня 2009 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 4 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, ОСОБА_3 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, чим порушив умови кредитного договору. Станом на день його смерті утворилась заборгованість, яка з урахуванням процентів за користування кредитом, становить 7 617,03 грн. 
22 листопада 2017 року АТ КБ «ПриватБанк» на адресу Балаклійської державної нотаріальної контори направило заяву про наявність майнових вимог до спадкоємців.
Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки відповідачка добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, банк просив стягнути з ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , як спадкоємця після смерті боржника ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 7 617,03 грн.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 10 червня 2020 року позов АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідачка прийняла в установленому законом порядку спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Крім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо наявності спадкової маси та її вартості.

17 червня 2021 року Крилова Олена Леонідівна – представник АТ КБ «ПриватБанк» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі. 

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не перевірив, хто є власником будинку, в якому до смерті проживав спадкодавець, та не звернув уваги на те, що в анкеті-заяві, підписаній власноручно ОСОБА_3 під час укладання кредитного договору, міститься відмітка, що у власності останнього знаходиться автомобіль. 

Відповідачка рішення суду першої інстанції не оскаржила, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367  ЦПК України – в межах доводів і вимог  апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що 21 вересня 2009 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 4 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

ОСОБА_3 перебував з 15 червня 2002 року з ОСОБА_1 в юридичному шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 03 червня 2011 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

14 травня 2016 року ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті колишнього чоловіка ОСОБА_3 та зазначила, що спадщину приймає для їх неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із спадкової справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 мати померлого відмовилася від належної їй частини спадщини.

В грудні 2016 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21 вересня 2009 року б/н.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 11 січня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється  у момент її смерті. Банк не позбавлений права пред`явити вимоги до спадкоємців боржника у спосіб, визначений статтями 1281, 1282 ЦК України.

В жовтні 2017 року до Балаклійської державної нотаріальної контори надійшла претензія кредитора АТ КБ «ПриватБанк» з проханням повідомити, чи заводилась спадкова справа після померлого боржника, включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком в розмірі 7 716,03 грн.

22 листопада 2017 року Балаклійська державна нотаріальна контора направила на адресу позивача листа, в якому довела до відома АТ КБ «ПриватБанк», що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 була заведена спадкова справа приватним нотаріусом Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області Іноземцевою Р.М., у зв`язку з чим претензія кредитора перенаправлена за належністю. 

28 листопада 2017 року приватний нотаріус Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області Іноземцева Р.М. направила на адресу позивача листа, в якому повідомила, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 була зведена спадкова справа. Спадщину прийняв неповнолітній син померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені якого діяла мати ОСОБА_1 

24 вересня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» направило на адресу ОСОБА_1 лист-претензію, а в квітні 2020 року звернулося до суду з позовом до останньої про стягнення боргу кредитором спадкодавця. 

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. 

Строки, визначені статтею 1281 ЦК України, є преклюзивними.

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відтак, визначені  статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої   статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року, у справі № 522/407/15-ц (провадження №14-53цс18).

Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк»  було відомо про смерть позичальника – ОСОБА_3 , починаючи з листопада 2017 року, оскільки листом від 22 листопада 2017 року Балаклійська державна нотаріальна контора повідомила позивача про те, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 була заведена спадкова справа приватним нотаріусом Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області Іноземцевою Р.М., у зв`язку з чим претензія кредитора перенаправлена за належністю, а відповідний позов пред`явлено в квітні 2020 року. 

Оскільки строк для пред`явлення вимоги до спадкоємця, передбачений  статтею 1281 ЦК України, у позивача сплинув, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги. Суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову внаслідок того, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідачка прийняла в установленому законом порядку спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , крім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо наявності спадкової маси та її вартості. А тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні в мотивувальній частині. Проте суд першої інстанції зробив правильний висновок про залишення позову без задоволення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішенні суду першої інстанції – зміні в редакції цієї постанови, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає. 

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни – представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 10 червня 2020 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 

Повне судове рішення складено 30 квітня 2021 року.

Головуючий А.В.Котелевець 

Судді Н.П.Пилипчук

В.Б.Яцина