П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/4405/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.   
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
17 травня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Сушка О.О. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року позов задоволено частково, а саме:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 10.03.2020 року №220650001774, про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового та страхового стажу роботи; 
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 10.07.1993 року по 31.12.2003 до страхового стажу, та з 07.09.1988 по 01.12.1992, з 01.02.2008 по 31.05.2013, з 01.06.2013 по 31.08.2013, з 01.09.2013 по 01.04.2014, з 01.04.2014 по 01.11.2014, з 07.02.2018 по 28.09.2018, з 18.11.2019 по 05.06.2020 до пільгового стажу за Списком №2, та призначити йому пенсію на пільгових умовах з 02 березня 2020 року;
- стягнуто на користь ОСОБА_1 840,80 грн  судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.  
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Відповідач вказує, що до страхового стажу позивача не зарахований період підприємницької діяльності з 10.07.1993 року по 22.02.2004 року. Для зарахування до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування з 10.07.1993 року по 30.06.2000 року позивач не надав довідку про сплату страхових внесків, а за період здійснення підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування з 01.07.2000 року по 22.02.2004 року - спеціальний торговий патент, або свідоцтво про сплату єдиного податку, або патент про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідку про сплату страхових внесків. До пільгового стажу роботи позивача не зараховані наступні періоди роботи на посаді електрогазозварника: з 07.09.1988 року по 01.12.1992 року у Дунаєвецькому ХСМУ, з 01.02.2008 року по 31.05.2013 року у ТОВ "БМК Планета-міст", з 01.06.2013 року по 01.04.2014 року у філії "Техно-Спецбуд" (ТоВ "БМК Платета-міст"), з 01.04.2014 року по 01.11.2014 року у ТОВ "Будміст" м. Київ, з 07.02.2018 року по 28.09.2018 року у ТОВ "Спецтехмонтаж" "Україна" м. Київ, оскільки документів, які підтверджують пільговий стаж (довідку уточнюючу пільговий характер роботи, накази про проведення атестації), як вимагає положення Порядку №637 позивач із заявою про призначення пенсії не надав. Враховуючи зазначене, згідно з поданими документами, страховий стаж позивача становить 19 років 7 місяців 27 днів, пільговий стаж становить 7 років 8 місяців 18 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.     
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 02.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Рішенням від 10.03.2020 року № 220650001774 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області  відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу.  
Листом від 17.03.2020 №2200-0301-8/9873 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про прийняте рішення. Вказало, що згідно з рішенням Комісії від 26.07.2019 року №9 до стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 зараховано період роботи на посаді електрозварника з 20.07.1982 року по 07.12.1982 року, період пільгової роботи на посаді газоелектрозварника з 14.01.1985 року по 04.07.1988 року в ПАТ "Ямпільська пересувна механізована колона №182",  період проходження строкової військової служби, та навчання за спеціальністю в професійно - технічному училищі №3. Отже, стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, становить 7 років 8 місяців 18 днів. Страховий стаж згідно з наявних документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу становить 19 років 7 місяців 27 днів. До страхового стажу не враховано період підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування з 10.07.1993 року по 22.02.2004 року, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. 
Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, звернувся до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з часткової доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Згідно з статтею 1 закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058- ІV).
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1058- ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Згідно частини 1 статті 114 Закону №1058-ІV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV, передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, показників, затвердженим Кабінетом Міністрів та за результатами атестації робочих місць, досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Як свідчать матеріали справи, підставою для відмови позивачу в призначені пенсії на пільгових умовах за Списком №2 слугувала відсутність страхового та пільгового стажу. Відповідач вказав, що пільговий стаж позивача складає  7 років 8 місяців 18 днів, а страховий 19 років 7 місяців 27 днів. При цьому,  до страхового стажу позивача відповідач не врахував період підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування з 10.07.1993 року по 22.02.2004 року (10 років, 7 місяців, 13 днів), а до пільгового стажу роботи періоди з 07.09.1988 року по 01.12.1992 року у Дунаєвецькому ХСМУ, з 01.02.2008 року по 31.05.2013 року у ТОВ "БМК Планета-міст", з 01.06.2013 року по 01.04.2014 року у філії "Техно-Спецбуд" (ТоВ "БМК Платета-міст"), з 01.04.2014 року по 01.11.2014 року у ТОВ "Будміст" м. Київ, з 07.02.2018 року по 28.09.2018 року у ТОВ "Спецтехмонтаж" "Україна".
Надаючи оцінку вказаним доводам відповідача колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною 1 статті 24  Закону №1058-ІV страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Статтею 1 Закону №1058-IV визначено, що страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до частини 3-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Розділ XV доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом №2148-VIII від 03.10.2017) до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.
Тобто, вказаними змінами законодавець передбачив зарахування як до трудового так і до страхового стажу фізичних осіб - підприємців періодів провадження ними господарської діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, незалежно від сум сплачених ними страхових внесків (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Отже, підприємці при досягненні пенсійного віку мають право на призначення пенсії за віком, проте зарахування підприємницької діяльності до страхового стажу залежить від того, яку систему оподаткування використовував приватний підприємець до виходу на  пенсію. Відповідно до цього законодавець визначав перелік документів, які підтверджують зарахування стажу у певні періоди.
Згідно з підпунктом 1 пункту 3-1 розділу XV Перехідні положення Закону №1058-IV (з внесеними змінами Законом № 2148-VIII від 03.10.2017), чинним з 01.01.2018 до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із  статтею 26  цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:
з 01.01.1998 по 30.06.2000 включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;
з 01.07.2000 по 31.12.2017 включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Відповідно до пункту 4 Порядку №637 час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній  праці, за період до 01.05.1993, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного  фонду України про сплату страхових внесків (додаток N 1).
Періоди провадження підприємницької діяльності із  застосуванням спрощеної  системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01.01.1998 по 31.12.2003 зараховуються до  трудового  стажу  фізичних  осіб - підприємців  на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта  підприємницької  діяльності, а з 01.01.2004 по 31.12.2017 за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно  від суми сплачених коштів.
За приписами підпункту 2 пункту 2.1 розділу П Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються зокрема документи: документи про стаж, що визначені  Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. За період роботи, починаючи з 01.01.2004, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з  додатком 4  до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з  додатком 3  до Положення.
Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01.07.2000 підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01.01.2004 підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01.01.2004 - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі  статтею 26  Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01.01.1998 по 30.06.2000 включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.
Отже,  до страхового стажу включаються  період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме:
до 01.05.1993 час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю,  зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного  фонду України про сплату страхових внесків,
з 01.01.1998 по 31.12.2003 періоди провадження підприємницької діяльності із  застосуванням спрощеної  системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до  трудового  стажу  фізичних  осіб - підприємців   при підтвердженні цього статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, або спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, або довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; тобто особа має підтвердити статус підприємця і обрану систему обліку і звітності (через сплату єдиного податку, фіксованого податку), або сплату страхових внесків,
з 01.01.2004 по 31.12.2017 періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної  системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно  від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).
Судом встановлено, що звертаючись до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах позивач надав довідку №49/П//22-01-051-08 від 21.01.2020 року, видану Дунаєвецьким управлінням ГУ ДПС у Хмельницькій області згідно з якою, ОСОБА_1 був зареєстрований, як підприємець з 10.07.1993 по 22.02.2004, та перебував на спрощеній системі оподаткування. 
Відтак, на підставі довідки Дунаєвецького управління ГУ ДПС у Хмельницькій області від 21.01.2020 року №49/П//22-01-051-08, до страхового стажу позивача має бути включений період ведення підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування з 10.07.1993 року по 31.12.2003. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області безпідставно не врахувало ОСОБА_1 період підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування з 10.07.1993 року по 31.12.2003 (10 років 5 місяців 22 дні), а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності зобов`язати відповідача включити вказаний період до страхового стажу позивача. 
Окрім того, підставою для відмови позивачу щодо врахування до пільгового стажу роботи періодів  з  07.09.1988 року по 01.12.1992 року у Дунаєвецькому ХСМУ, з 01.02.2008 року по 31.05.2013 року у ТОВ "БМК Планета-міст", з 01.06.2013 року по 01.04.2014 року у філії "Техно-Спецбуд" (ТоВ "БМК Платета-міст"), з 01.04.2014 року по 01.11.2014 року у ТОВ "Будміст" м. Київ, з 07.02.2018 року по 28.09.2018 року у ТОВ "Спецтехмонтаж" "Україна", слугувало ненадання довідок уточнюючих пільговий характер роботи, та наказів про проведення атестації.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Розділом XXXII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, передбачалися професії "газозварювальник", "електрозварювальник".
Розділом XXXIII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №2 10, передбачалися професії "газозварювальник", "електрозварювальник".
Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, від 24 червня 2016 року №461 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах"  затверджувались редакції  Списків № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, у яких в розділі "Загальні професії" (у всіх галузях господарства) передбачені   позиції   електрогазозварників та газозварників.
Згідно з частиною 1 статті 48 Кодексу законів про працю України, статті 62 Закону №1788-XII, пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до частини 1 статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
В силу пунктів 1, 3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди (...) та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією. При цьому, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. 
Верховний Суд у постанові від 31.10.2019 у справі № 688/4170/16-а зазначив, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове забезпечення.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 20.02.2018 (справа №234/13910/17), від 07.03.2018 (справа № 233/2084/17), від 17.04.2019 (справа №156/173/17), від 27.02.2019 (справа№423/3544/16-а), від 23.04 2019 (справа №233/247/16-а) та від 25.04.2019 (справа №159/4178/16-а), від 17.10.2019 (справа №750/2524/17), від 05.12.2019 (справа №423/1322/17), від 05.12.2019 (справа №235/805/17).
Разом з цим, пунктом 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці від 20.06.1974 № 162 та п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, що діяли на період спірних періодів роботи позивача унормовано, що до трудової книжки вносяться: відомості про працівника-прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. 
Суд зазначає, що до трудової книжки позивача від 26.07.1982 року серії НОМЕР_1 записи за спірні періоди внесені відповідно до зазначених інструкцій, засвідчені відповідними печатками підприємств, з зазначенням наказів про призначення та звільнення.
Доводи відповідача про необхідність додаткового підтвердження страхового стажу позивача суд вважає безпідставними, оскільки надані позивачем документи не містять очевидних виправлень, підчищень або описок, записи в трудових книжках завірені відбитками печаток підприємств та містять підписи відповідальних осіб, відтак належним чином підтверджують роботу позивача у вказані періоди на відповідних позиціях. 
Отже, посада, на якій позивач працював у спірні періоди відноситься до посад, що передбачені Списком №2 та дають право на пільгову пенсії. Зазначені обставини відповідач не заперечує. 
Таким чином, стаж позивача на посаді за Списком №2 підтверджений записами у трудовій книжці, здійсненими з урахуванням вимог закону, та не потребує підтвердження додатковими документами. 
Верховний суд України у постанові по справі № 754/14898/15-а стосовно аналогічних правовідносин зазначив, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний підтверджений стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів (довідок, наказів), оскільки визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.
Враховуючи це, на час звернення із заявою до відповідача пільговий стаж для призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, який відповідач відмовився врахувати, був підтверджений, в першу чергу, записами трудової книжки позивача.
Щодо не надання позивачем наказів про проведення атестації, як на підставу для відмови у зарахуванні спірних періодів, суд враховує таке.
Пунктом 4.2 Порядку №383 встановлено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Згідно з п.4.4 Порядку №383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Пунктом 4.5 Порядку №383 визначено, що якщо  атестація з 21.08.92 не проводилась чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.
Відповідач не довів того, що  у його розпорядженні є або були документи (докази), які свідчать про те, що  за результатами атестації  робочих місць у підприємствах, де працював позивач,  право останнього на зарахування стажу  на   пільгових умовах не підтвердилось.
Оскільки  відповідач не надав будь-яких доказів того, що позивач не був зайнятий на відповідних роботах протягом повного робочого дня,  не проходив атестацію робочих місць під час роботи на відповідних підприємствах, або за наслідками атестації його право не підтвердилось,  а з документів справи до таких висновків прийти також неможливо, стаж роботи позивача, який не був врахований відповідачем при вирішення питання призначення пенсії, підлягає зарахуванню.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про  часткове задоволення позовних вимог.
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що аргументи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, відповідають змісту відзиву на адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, який міститься в матеріалах справи, та якому суд першої інстанції надав належну оцінку.
Судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується, тому його правомірність в цій частині судовою колегією не переглядається.      
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час ії розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.     
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає.

          
Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Гонтарук В. М.    Сушко О.О.