Ухвала
Іменем України 
12 квітня 2021 року
м. Київ
провадження № 51-1794 ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого –       ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 3 лютого 2021 року. 
Суть питання та встановлені судом обставини
Представник потерпілої ОСОБА_4 – адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку постановлених відносно ОСОБА_6 судових рішень.
Мотиви Суду
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення.
Крім цього, сторона має довести, що правові питання, які вона наводить у касаційній скарзі, вона виносила на розгляд судів попередніх інстанцій, і цих доводів ними не було розглянуто або висновки судів щодо них були неправильними, а також навести аргументи на спростування цих висновків. Коли сторона вимагає скасування судових рішень і призначення судового розгляду в суді відповідної інстанції, вона має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на яке вона посилається.
У касаційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_4 – адвокат ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 3 лютого 2021 року, проте не наводить обґрунтованих доводів та підстав для цього, з огляду на положення ст. 438 КПК України. 
Крім того, представник потерпілої не вказує в чому саме, на його думку, полягають порушення, допущені судами першої та апеляційної інстанції. При цьому, ОСОБА_5 викладає лише хронологію подій , судових засідань та ухвалених судових рішень.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Ураховуючи викладене, керуючись  ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу представника потерпілої без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 3 лютого 2021 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   

ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                            ОСОБА_7