П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/6584/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.   
Суддя-доповідач -  Боровицький О. А.   
29 червня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Боровицького О. А. 
суддів:  Матохнюка Д.Б.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просив:
- визнати протиправним та скасування рішення від 06.08.2020 №968240114286 про відмову у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням посадових окладів прокурорам відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-УІІ;
- зобов`язати провести  з 1 липня 2020 року перерахунок та виплату пенсії  з розрахунку 90 відсотків  від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Хмельницької області №18-377 вих-20 від 15 липня 2020 року.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 01.04.2010 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до  Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ. З урахуванням постанови Нетішинського міського суду від 12.07.2010 року позивачу проведений перерахунок пенсії    в   розмірі 90 % середнього заробітку.
У зв`язку із збільшенням заробітної плати працюючим працівникам прокуратури позивачеві  проводились перерахунки пенсії.
27 липня 2020 року позивач  звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області   з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ "Про прокуратуру", ст. 50-1 Закону 1789-ХІІ та відповідно до довідки прокуратури Хмельницької області  від 15.07.2020 №18-377 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії. Зазначена довідка  видана  з урахуванням змісту  рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019.
Рішенням Головного управління  № 968240114286 від 06.08.2020 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з  відсутністю прийнятих Урядом  нормативно-правових актів  щодо    підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Умови пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих  станом на час виходу позивача на пенсію  визначались   статтею  50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їх місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.  
Частиною 12 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.  Згідно з ч.17 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.  
Відтак, станом на час призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені ч.12 та ч.17 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ та застосовувались до позивача.
У подальшому Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року №3668-VІ до ст.50-1 Закону було внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.
Разом з тим, положення ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668 не зазнали.
Надалі, Законом України  від 28.12.2014 року №76-VІІІ (далі - Закон №76-VІІІ) до ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ були   внесені наступні  зміни, які передбачали, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
14.10.2014 року прийнятий новий Закон України "Про прокуратуру" №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ), який набрав чинності з 15.07.2015 року.  Відповідно до ч.  20 ст.86   Закону №1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.  Згідно з пунктом 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень  цього Закону попередній Закон України "Про прокуратуру" із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин 3,4,6,11   статті 50-1 Закону.  Крім того, Законом України від 02.03.2015 року №213-VІІ  внесені зміни до ч. 15 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, якими  визначено, що максимальний розмір пенсії не  може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Таким чином, з моменту призначення позивачу пенсії згідно із Законом №1789-ХІІ до статті 50-1 неодноразово вносились зміни, а нова редакція ст. 50-1 Закону суттєво звузила і обмежила  зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія була призначена до набрання чинності новою редакцією.  
У той же час, норми законів, які передбачили  обмеження  максимального  розміру пенсії  прокурорів,   набрали чинності після призначення позивачу пенсії за вислугу років, а  тому на нього поширюватись не повинні.
Частиною 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року №3668-VІ передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам ч.1 ст.58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність. Зважаючи на це, безпідставним є застосування до спірних правовідносин норм нового  Закону №1697-VІІ в частині обмежень, оскільки такі  можуть застосовуватись лише щодо прокурорів та працівників слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами  Закону №1697-VІІ та з дати набрання ним чинності.   
Крім того, вищевказані зміни стосувались саме призначення пенсії, а не її перерахунку, відтак при перерахунку пенсії працівникам прокуратури повинна застосовуватись норма, що визначає той  відсоток пенсії,  на який особа набула право  на момент  призначення пенсії.
Отже, оскільки  пенсія позивачу була призначена відповідно до   ст.50-1 Закону №1789-ХІІ  в редакції, чинній на той момент, тобто до набрання чинності Законом №1697-VІІ, положення щодо встановлення   тимчасового обмеження  максимального розміру пенсії  або зменшення відсоткового розміру    пенсії до нього не застосовуються. Інакше кажучи, змінений порядок призначення, виплати та перерахунку пенсій не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до моменту таких змін, тому до спірних правовідносин слід застосовувати норми ст.50-1 Закону №1789-ХІІ в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, оскільки подальші зміни до законодавства   суттєво звузили набуте пенсіонером право на належний рівень пенсійного забезпечення.
Відповідно до п.  21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№25921/02) Європейський Суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності.  Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22.09.2005 року №5-рп/2005, від 29.06.2010 року №17-рп/2010, від 22.12.2010 року №23-рп/2010, від 11.10.2011 року №10-рп/2011).
Суд також критично оцінює  твердження відповідача про те, що Кабінетом Міністрів України не визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.
Постановою Верховного Суду від 24.04.2019 року у справі №826/8546/18   залишене без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019 року, якими визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури,  зобов`язано Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили  прийняти рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури. Верховний Суд звернув увагу на те, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом покладено саме на Уряд. Неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акту, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови пенсіонеру у такому перерахунку, оскільки це порушує статтю 22 Конституції України.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019  визнане таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру"  №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини 20  статті 86 Закону України "Про прокуратуру"  №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Пунктом 3 установлений такий порядок виконання цього Рішення:
- частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: "20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".
У своєму рішенні від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 Конституційний суд України також   зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону. Частина 20 статті 86 Закону в первинній редакції передбачала низку підстав для перерахунку призначених пенсій. Проте, згідно з чинною редакцією оспорюваного положення Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури вже не врегульовуються Законом, а повноваження щодо їх визначення делеговані Кабінету Міністрів України.  Враховуючи міжнародні стандарти діяльності органів прокуратури та юридичні позиції Конституційного Суду України, метою нормативного регулювання, зокрема питань соціального захисту працівників прокуратури, є уникнення втручання інших органів влади в діяльність прокуратури з метою додержання принципу поділу влади та закріплення виключно на рівні закону питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури.  До повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.  Конституційний Суд України зазначив, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.
Таким чином, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком. При цьому, призначені колишнім працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.
Враховуючи це, позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам відповідно до положень  ч. 20   ст. 86 Закону  з 13 грудня 2019 року, і це  право пов`язане з відновленням передньої редакції відповідної норми закону. 
Суд відхиляє доводи відповідача про те, що у позивача відсутнє право на перерахунок пенсії  у зв`язку з тим, що змін розмірів посадових окладів для працівників прокуратури після 13.12.2019 не відбулось. Також, суд відхиляє посилання відповідача на відсутність у позивача права на перерахунок пенсії відповідно до норм Постанови № 657, яка відповідних обмежень не містить.
Верховний Суд у рішенні у Зразковій справі №560/2120/20   від   14.09.2020 року,  яке залишене в силі постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 року,   дійшов висновку, що    з    13.12.2019   року   особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону №1697-VII,   мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам (зокрема на підставі постанови Кабінету Міністрів України від  30.08.2017 №657) та такі пенсії перераховуються з 13.12.2019 року.  
Крім того, оскільки  позивач має право на  обчислення йому пенсії виходячи з 90 %  суми  місячного заробітку відповідно до рішення Нетішинського міського суду  Хмельницької області  від 05.12.20216 року, яке є чинним і не скасованим, а тому  позовні вимоги   є обґрунтованими. 
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Матохнюк Д.Б.    Шидловський В.Б.