справа № 754/4498/20                                      головуючий у суді І інстанції Бабко В.В.
провадження № 22-ц/824/3975/2021              суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
 
02 квітня 2021 року                                                                                      м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
       Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргамиОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 грудня 2020 року та на додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року у справі за позовом Гаражного кооперативу «Вигурівщина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті експлуатаційних внесків,- 
 
В С Т А Н О В И В: 
 
         У квітні 2020 року ГК «Вигурівщина» звернулося до суду з позовом та просило стягнути з відповідача заборгованість по сплаті членських внесків в розмірі 10 680 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 червня 2018 року ОСОБА_1 за договором дарування набув право власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 , що розташований в АДРЕСА_2. До Правління Кооперативу надійшла від відповідача заява від 06 березня 2020 року про прийняття його в члени Кооперативу. 11 березня 2020 року рішенням Правління кооперативу було прийнято відповідача до членів Кооперативу за умови виконання наступних умов, а саме: сплати заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 420 грн. та цільовий внесок в розмірі 55 грн.; виконання рішення зборів уповноважених членів кооперативу від 24 лютого 2018 року, а саме проведеннядемонтажу електромережі від ГБК «Алмаз» до гаражу № НОМЕР_1 ; сплати в касу кооперативу за гараж відповідача експлуатаційних внесків не менше п`ятикратного розміру членських внесків діючих членів кооперативу з серпня 2018 року по день подання заяви про вступ в кооператив в сумі - 13 400 грн. Відповідач набув права власності на вищевказаний гараж 11 червня 2018 року. Отже, з дня державної реєстрації було надано термін до 11 липня 2018 року для подання заяви про вступ в кооператив. Протягом 30 днів з дня набуття права власності на гараж відповідачем не було подано такої заяви правлінню кооперативу. Відповідачем була подана заява з суттєвим пропущенням вказаного в Статуті тридцятиденного терміну, а саме 06 березня 2020 року. До заяви всупереч вимог Статуту були додані лише копії документів, при подані заяви відповідачем не були особисто пред`явлені оригінали зазначених документів. Оскільки ОСОБА_1 не було подано заяви у встановлений Статутом тридцятиденний строк, і до цього часу відповідач не є членом кооперативу, до відповідача застосовуються норми, передбачені п. 7.7 Статуту, а саме громадянин, який не подав заяву про прийняття його в члени кооперативу або не бажає бути асоційованим членом кооперативу, а має на його території гараж у власності, ці особи сплачують в касу кооперативу за зберігання його гаража експлуатаційні внески не менше 5-ти кратного розміру членських внесків діючих членів кооперативу.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 10 грудня 2020 року позов ГК «Вигурівщина» задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
Додатковим рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1  на користь ГК «Вигурівщина» судові витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 2 500 грн.
В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що особа, яка підписала позовну заяву, не мала на те відповідних повноважень. Представник відповідача звертав увагу суду на закінчення повноважень голови гаражного кооперативу ОСОБА_2 , який був обраний на строк два роки до 24 лютого 2020 року. Позовна заява підписана ним 10 квітня 2020 року. Позов з вимогами по стягненню заборгованості перед кооперативом до суду може бути пред`явлено лише після прийняття відповідного рішення Загальними зборами членів кооперативу. Підписанти позову діяли не у спосіб, передбачений статутом з перевищенням своїх повноважень та не мали права подати позов до суду без відповідного рішення зборів. 23 жовтня 2020 року суд вирішив, що голова гаражного кооперативу не має права представляти інтереси кооперативу в суді. Вказаний факт підтверджується технічним аудіозаписом та протоколом судового засідання. Не досліджуючи жодних нових доказів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_2 на посаді голови кооперативу, суд вирішив здійснювати розгляд справи 10 грудня 2020 року вже за участю голови гаражного кооперативу як представника. Адвокат Махініч Р.В. здійснював представництво позивача також без належних повноважень. У договорі про надання правової допомоги від 25 липня 2017 року відсутні докази того, що адвоката Махініча Р.В. було уповноважено надавати правову допомогу по даній справі за позовом до ОСОБА_1 , відсутній строк, протягом якого адвокат має право здійснювати свої права. Сам договір був укладений за два роки до того як взагалі виник спір у даній справі. Єдиною правовою підставою, яка передбачає обов`язок по сплаті експлуатаційних внесків у 5-ти кратному розмірі від розміру членських внесків є п. 7.7 Статуту Кооперативу. Експлуатаційні внески у зазначеному розмірі сплачуються виключно у таких випадках: з моменту примусового виключення особи із членів кооперативу; у випадку якщо особа не бажає бути асоційованим членом кооперативу, але має гараж на території кооперативу. Відповідач не був виключений з членів кооперативу (рішення зборів відсутні). У справі наявне рішення про прийняття відповідача до кооперативу, яке підлягає затвердженню зборами членів кооперативу. Проте, такі збори не були проведені не з вини відповідача, а тому він не повинен нести жодної відповідальності. ОСОБА_1 регулярно сплачує членські внески з моменту набуття права власності на гараж № НОМЕР_1 . Жодних рішень щодо асоційованого членства відповідача сторонами не приймалося. Доказів того, що відповідач з моменту набуття права на гараж по момент подання заяви не бажав бути членом кооперативу не надано, а кооператив, приймаючи членські внески за гараж № НОМЕР_1 , здійснюючи безкоштовний пропуск відповідача на територію кооперативу, фактично погоджувався з членством відповідача у кооперативі. ОСОБА_1 здійснював і здійснює проїзд на територію кооперативу на загальних підставах за перепусткою, а не за окрему плату, яка встановлюється для осіб, які не є членом кооперативу. Відповідач отримав гараж у власність не від попереднього члена кооперативу, який вибув, а шляхом отримання його за договором дарування від своїх батьків. Судом було порушено таємницю нарадчої кімнати. 
В апеляційній скарзі на додаткове рішення суду ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд жодним чином не обґрунтував своє рішення. Суд зобов`язаний оцінити обсяг адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума фактично обґрунтованою. Відповідач посилається на постанову Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18. Надані до справи копії платіжних доручень свідчать про здійснення оплати до дати укладення акту про надання послуг. Оплата здійснювалася безпідставно, а у вказаних платіжних дорученнях міститься посилання на інший договір. Задля запобігання виникненню перешкод реалізації в судовому процесі відшкодування витрат на правову допомогу, сторона, яка заявляє такі вимоги, вимушена самостійно доводити співмірність витрачених коштів із наданими послугами. Заявлений до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу не є співмірним із складністю справи, часом, витраченим на надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову. Складність справи є незначною. У договорі про надання правової допомоги не була визначена вартість послуг адковата.              
У відзиві на апеляційну скаргу на рішення суду ГК «Вигурівщина»  зазначає, що чинний Закон України «Про кооперацію» та Статут ГК «Вигурівщина» від 2016 року не вбачають правових наслідків щодо дій голови правління у разі закінчення його повноважень. Чергові загальні збори щодо обрання голови правління були призначені на 07  березня 2020 року, але не відбулися у зв`язку з відсутністю кворуму для прийняття законних рішень. У даному судовому процесі питання повноважень голови кооперативу не є предметом спору. Обрання та припинення повноважень голови правління відноситься виключно до компетенції загальних зборів членів кооперативу. Повноваження голови кооперативу підтверджуються протоколом зборів уповноважених № 1 від 24 лютого 2018 року, на яких його було обрано, а також Витягом з ЄДРПОУ. Повноваження адвоката Махініча Р.В. були підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідач не є членом кооперативу, заяву про вступ у члени кооперативу не подав, а тому до нього застосовуються норми, передбачені п. 7.7 Статуту.          
У відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду ГК «Вигурівщина» зазначає, що до суду першої інстанції разом з позовною заявою подано попередній розрахунок судових витрат разом із порядком та підставами їх обчислення. Після проголошення судового рішення до заяви про стягнення судових витрат було додано завірені копії платіжним доручень та акт виконаних робіт.  
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України. 
Відповідно до  ч. 1  ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Судом встановлено, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що видом діяльності ГК «Вигурівщина» зазначено «96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у., 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту».
Згідно із п. 6.14.1, п. 6.14.6 Статуту член кооперативу зобов`язаний дотримуватись Статуту кооперативу і виконувати рішення органів управління кооперативу. Член кооперативу зобов`язаний своєчасно сплачувати членські внески, встановлених рішенням загальних зборів (а.с.8, Т.1).
Рішенням Зборів уповноважених членів Кооперативу, затвердженого Протоколом № 1 від 24 лютого 2018 року, встановлено розмір членського внеску з 01 грудня 2017 року в сумі 120 грн. на місяць (а.с.38, Т.1).
11 червня 2018 року ОСОБА_1 набув право власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 , що розташований в АДРЕСА_2, що підтверджується договором дарування гаража від 11 червня 2018 року (а.с.4, Т.1).
Рішенням Зборів уповноважених членів Кооперативу, затвердженого Протоколом № 1 від 09 лютого 2019 року, встановлено з 01 січня 2019 року розмір членського внеску в сумі 140 грн. в місяць на 2019 рік (а.с.40, Т.1).
 Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими. Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції керувався ст. 133, 134, 137, 141, 270 ЦПК України.  
Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно абзацу 10 статті 2 Закону України «Про кооперацію» членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об`єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об`єднання.
У частині першій та другій статті 15 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, зокрема: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв.
Тлумачення абзацу 10 статті 2, частини першої та другої статті 15 Закону України «Про кооперацію» свідчить, що загальні збори членів кооперативу визначають шляхом прийняття рішень розмір членського внеску та порядок його сплати, в тому числі і періодичність оплати.
Відповідно до частини другої статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків.
Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що відповідач не є членом кооперативу, а тому має сплачувати внески у порядку, передбаченому п. 7.7 Статуту.
Відповідно до п. 7.7. Статуту ГК «Вигурівщина» з моменту прийняття рішення про примусове виключення особи із членів Кооперативу, а також відносно особи, яка не бажає бути асоційованим членом Кооперативу, а має на його території гараж у власності, ці особи сплачують внески не менше п`яти кратного розміру членських внесків діючих членів Кооперативу. Такі особи втрачають право безоплатного проїзду на території Кооперативу. Умови проїзду на територію кооперативу таких осіб визначаються відповідними угодами між ним та Кооперативом.
У той же час, відповідно до п. 3.1, 5.5, 5.7 Статуту ГК «Вигурівщина», прийнятого зборами уповноважених 19 листопада 2016 року, зазначено, що кооператив створено з метою надання послуг до організації та наступній експлуатації гаражів, зберіганню та обслуговуванню транспортних засобів членів кооперативу за рахунок їх внесків, задоволенню економічних, соціальних та інших потреб членів Кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю, поділу між ними витрат та можливих ризиків. Вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви до Правління Кооперативу, яка розглядається на засіданні за умови присутності на такому засіданні не менше 2/3 членів правління. Рішення Правління Кооперативу про прийняття особи в члени Кооперативу підлягає затвердженню  Загальними зборами (зборами Уповноважених) членів правління.  
У силу зазначених положень Статуту ГК «Вигурівщина» він поширюється лише на членів Кооперативу, які були прийняті до Кооперативу у порядку, визначеному Статутом. ОСОБА_1 не є членом кооперативу, його заява про вступ у члени кооперативу була подана лише 11 березня 2020 року, тоді як заявлена до стягнення позивачем сума заборгованості по членських внесках нарахована у період з липня 2018 року по лютий 2020 року. У матеріалах справи відсутні докази того, що вказана заява була розглянута та по ній прийнято та затверджено відповідне рішення про прийняття ОСОБА_1 у члени кооперативу у встановленому статутом порядку. 
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не відноситься ані до особи, яка була виключена з членів Кооперативу, ані до особи, яка не бажає бути асоційованим членом Кооперативу. 
З урахуванням зазначеного, застосування до відповідача, який не є членом кооперативу, положень Статуту, як підстави до стягнення будь-яких платежів, визначених загальними зборами членів кооперативу, у тому числі, пункту 7.7., на підставі якого нараховувалася заборгованість, є безпідставним та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.
 У той же час, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в осіб, які підписали позовну заяву, відповідних повноважень, з наступних підстав.
Позовна заява підписана головою ГК «Вигурівщина» ОСОБА_2. та адвокатом Махінічем Р.В. В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться відомості про те, що ОСОБА_2 , як керівник, має право від імені юридичної особи вчиняти дії. Адвокат Махініч Р.В., підписуючи позовну заяву, діяв на підставі ордеру про надання правової допомоги.  
Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені обставини, висновки суду про наявність підстав до задоволення позову не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на наявних у справі доказах, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення по суті вимог позивача. 
У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено судам, що у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 3 153 грн. Оскільки апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, на користь останнього підлягає стягненню з позивача судовий збір у зазначеному розмірі. 
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -   
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 грудня 2020 року та додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року скасувати та прийняти постанову.
У задоволенні позову Гаражного кооперативу «Вигурівщина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті експлуатаційних внесків відмовити.
Стягнути з Гаражного кооперативу «Вигурівщина», місце знаходження - АДРЕСА_2 ідентифікаційний код 21564712, на користь ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три) гривні. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді                                                                                                       Фінагеєв В.О.
 
                                                                                     Кашперська Т.Ц.
 
         Яворський М.А.