ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/16187/20                                                                Суддя (судді) першої інстанції: Клочкова Н.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  20 травня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                     Оксененка О.М.,
суддів:                                                           Лічевецького І.О.,
                                                                Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Нові Комунікації» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року в справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Нові Комунікації» до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Нові Комунікації» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення № 628 «Про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Телерадіокомпані «Нові Комунікації», місто Львів (НР № 00293-м від 23 серпня 2018 року, на вид мовлення: багатоканальне ТБ, логотип «Z ZIK») від 21 травня 2020 року.
Позов обґрунтовано тим, що відповідачем, всупереч положенням вимогам чинного законодавства без дослідження належних доказів ознак порушення, було прийняте необ`єктивне рішення про призначення позапланової виїзної перевірки, з огляду на те, що будь-які документи, зокрема акти моніторингу Національною радою не досліджувались, жодні відеозаписи передач позивача не переглядались, акти моніторингу та інші результати моніторингу до оскаржуваного рішення не долучено.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Позивач, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення внаслідок упередженого ставлення не було проведено моніторинг мовлення позивача згідно вимог чинного законодавства.
На думку апелянта, оскаржуване рішення ґрунтується на суб`єктивних, неперевірених, категоричних позиціях, не підтверджених жодними належними та допустимими доказами.  
Так, як зазначає апелянт, при прийнятті оскаржуваного рішення Національна рада не дотримувалась принципів, які покладені в основу її діяльності - законності, незалежності, об`єктивності, прозорості, доступності для громадськості, врахування культурної, ідеологічної та політичної багатоманітності в суспільстві, врахування загальновизнаних міжнародних норм та стандартів у галузі телерадіомовлення, повноти і всебічного розгляду питань та обґрунтованості прийнятих рішень, визначених частиною першою статті 3 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення».
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено про те, що оскаржуване рішення Національної ради від 21.05.2020 ухвалено відповідно до вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення» у спосіб, визначений Законом України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» та з дотримання Регламенту Національної ради.
Крім того, відповідачем вказано, що оскаржуване рішення є актом одноразового застосування, вичерпав свою дію фактом її виконання, а тому не може бути скасований у судовому порядку.
Згідно пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Нові Комунікації» є юридичною особою, якій Національна рада видала ліцензію на мовлення HP № 00293-м від 23 серпня 2018 року (багатоканальне ТБ, логотип: «Z ZIK»).
За результатами моніторингу мовлення ТОВ «Телерадіокомпанія «Нові Комунікації», м. Львів (ліцензія на мовлення HP № 00293-м від 23.08.2018, логотип: «Z ZIK»), за 09 травня 2020 року уповноваженою особою відповідача було зафіксовано трансляцію (у часовому проміжку з 20:59 до 21:58) концерту «Белые журавли», присвяченого відзначенню Дня Перемоги над нацизмом у Другій світовій війні, без зазначення імені автора чи авторів, назви й адреси виробника програми, що є ознакою порушення наступних вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення»:
- частини п`ятої статті 6 Закону (дані про кожну індивідуальну програму чи передачу мають містити ім`я автора чи авторів, назву і адресу виробника програми);
- пункту а) частини першої статті 59 Закону (телерадіоорганізація зобов`язана дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії).
Як наслідок, 21 травня 2020 року Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення було ухвалено рішення № 628, яким вирішено призначити позапланову виїзну перевірку діяльності ТОВ «Телерадіокомпанія «Нові Комунікації», м. Львів (HP № 00293-м від 23 серпня 2018 року), з метою перевірки дотримання вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення», а саме: частини п`ятої статті 6 та пункту а частини першої статті 59 вказаного Закону.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення при призначені позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Нові Комунікації» жодних прав останнього не порушено, оскільки вказане рішення, не має для останнього ніяк правових наслідків, вказане свідчить про необґрунтованість позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
У силу вимог частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» від 23.09.1997 № 538/97-ВР визначає правові засади діяльності Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення як конституційного, постійно діючого, колегіального, наглядового та регулюючого державного органу в галузі телерадіомовлення.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» Національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням законів України у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цими законами.
Статтею 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» визначено наглядові повноваження Національної ради, серед яких, зокрема, нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення; нагляд за дотриманням ліцензіатами вимог законодавства України щодо реклами та спонсорства у сфері телерадіомовлення; нагляд за дотриманням ліцензіатами ліцензійних умов та умов ліцензій; нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями законодавства у сфері захисту суспільної моралі; застосування в межах своїх повноважень санкцій відповідно до закону; офіційний моніторинг телерадіопрограм.
Основним завданням моніторингу Національної ради є нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями ліцензійних умов, норм чинного законодавства у сфері телебачення і радіомовлення, виконання рішень Національної ради та норм регулятивних нормативно-правових актів.
При цьому, Закон України «Про телебачення і радіомовлення» від 21 грудня 1993 року №3759-XII (далі - Закон України №3759-XII) відповідно до Конституції України та Закону України «Про інформацію» регулює відносини, що виникають у сфері телевізійного та радіомовлення на території України, визначає правові, економічні, соціальні, організаційні умови їх функціонування, спрямовані на реалізацію свободи слова, прав громадян на отримання повної, достовірної та оперативної інформації, на відкрите і вільне обговорення суспільних питань.
У відповідності до частини четвертої статті 7 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» єдиним органом державного регулювання діяльності у сфері телебачення і радіомовлення незалежно від способу розповсюдження телерадіопрограм і передач є Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення.
Згідно з частиною першою статті 70 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» Національна рада здійснює контроль за дотриманням та забезпечує виконання вимог: законодавства України у сфері телебачення і радіомовлення; Закону України «Про рекламу» щодо спонсорства і порядку розповсюдження реклами на телебаченні і радіомовленні; законодавства про захист суспільної моралі; законодавства про кінематографію щодо квоти демонстрування національних фільмів та щодо розповсюдження чи демонстрування телерадіоорганізаціями творів, розповсюдження і демонстрування яких заборонено законодавством про кінематографію; законодавства про вибори.
Реалізація Національною радою своїх наглядових повноважень здійснюється відповідно до вимог Інструкції про порядок здійснення моніторингу телерадіопрограм, проведення перевірок телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (затвердженої рішенням Національної ради від 08 лютого 2012 року за № 115 (надалі - Інструкція №115), яка  пройшла реєстрацію в Міністерстві юстиції України, є діючим, чинним нормативно-правовим актом, що відповідає Конституції та законодавству України.
Так, відповідно до пункту 1 розділу III Інструкції №115, Національна рада здійснює наглядові повноваження, зокрема шляхом здійснення моніторингу телерадіопрограм, а також проведення перевірок (планових або позапланових, виїзних або безвиїзних).
Пунктом 3 розділу III даної Інструкції чітко визначені підстави для здійснення позапланових перевірок, серед яких, зокрема, виявлення Національною радою під час проведення моніторингу телерадіопрограм, а також програм, що надаються у складі програмної послуги, ознак порушення ліцензіатом вимог законодавства та/або умов ліцензії.
Крім того, пункт 4 Розділу II Інструкції №115 закріплює, що моніторинг телерадіопрограм телерадіоорганізацій передбачає: запис та збереження телерадіопрограм спеціалізованим технологічним обладнанням для приймання, запису і зберігання телерадіопрограм; перегляд (прослуховування) записаних телерадіопрограм; аналіз отриманих результатів і складання акта моніторингу; зберігання записів телерадіопрограм (за необхідності).
У свою чергу, до обов`язків телерадіоорганізації, відповідно до приписів частини першої статті 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» належить, зокрема: дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії; поширювати об`єктивну інформацію.
При цьому, відповідно до частини п`ятої статті 6 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» дані про кожну індивідуальну програму чи передачу мають містити ім`я автора чи авторів, назву і адресу виробника програми.
Як свідчать матеріали справи, головним спеціалістом відділу моніторингу Національної ради Бик Н. Г., за допомогою спеціалізованого технологічного обладнання для приймання, запису і зберігання телерадіопрограм в Моніторинговому центрі Національної ради за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 2 було здійснено моніторинг ефіру позивача за 09 травня 2020 року.
Так, рішенням Національної ради № 2199 від 13 грудня 2018 року затверджено положення про структурні підрозділи Національної ради, зокрема, Положення про відділ моніторингу управління контролю та аналізу телерадіомовлення (далі - Положення).
Відповідно до пункту 4 Положення відділ моніторингу, зокрема, здійснює моніторинг телерадіопрограм телерадіоорганізацій та телерадіопрограм, які надаються у складі програмної послуги, на предмет дотримання вимог чинного законодавства та умов ліцензії, забезпечує роботу моніторингового центру Національної ради.
Крім того, у силу вимог пункту 2.1 посадової інструкції головного спеціаліста відділу моніторингу, затвердженої наказом керівника апарату Національної ради від 19 грудня 2018 року № 388-к, до завдань та обов`язків головного спеціаліста відділу моніторингу, зокрема, належить здійснення офіційного моніторингу телерадіопрограм телерадіоорганізацій та телерадіопрограм, які надаються у складі програмної послуги.
Відтак, з аналізу вищевикладених норм вбачається, що акт моніторингу ефіру позивача за 09 травня 2020 року було складено уповноваженою особою Національної ради у передбачений законом спосіб, визначений чинним законодавством.
При цьому, згідно частини п`ятої статті 7 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» член Національної ради має право, зокрема, пропонувати для включення до порядку денного засідання Національної ради питання, що належать до її компетенції.
З матеріалів справи вбачається, що під час відкриття та затвердження порядку денного засідання Національної ради 21 травня 2020 року член Національної ради Зіневич Юрій Михайлович запропонував додати до порядку денного ряд питань та розглянути їх як невідкладні, зокрема питання «Про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Телерадіокомпанія «Нові Комунікації», м. Львів (HP № 00293-м від 23.08.2018, багатоканальне ТБ, логотип: «Z ZIK»).
У відповідності до наявного в мережі інтернет відеозапису засідання Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення 21 травня 2020 року (посилання: https://www.youtube.com/watch?v=hPAH1pKCEnA&t=4145s&ab_channel=%D0%9D%D0%B0% D1%86%D1%96%D0%BE%D0%BD%D0%B0%D0%BB%D1%8C%D0%BD%D0%B0%D0%A0%D0%B0%D0%B4%D0%B0) судом першої інстанції було встановлено, що під час голосування про включення до порядку денного та визнання невідкладним питання ««Про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Телерадіокомпанія «Нові Комунікації», м. Львів (HP № 00293-м від 23 серпня 2018 року, багатоканальне ТБ, логотип: «Z ZIK») «Голосували «За» - 7, «Проти» - 0, «Утримались» - 1. Отже, рішення прийнято».
Таким чином, з огляду на вказане, оскаржуване рішення Національної ради ухвалене відповідно до вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення» у спосіб визначений Законом України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» та з дотриманням Регламенту Національної ради.
При цьому, судом першої інстанції вірно відзначено, що за результатами моніторингу позивача за 09 травня 2020 року відповідачем зафіксовано лише ознаки порушення.
За змістом статті 74 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» за результатами розгляду питання про порушення ліцензіатом законодавства або умов ліцензії Національна рада приймає рішення про: а) визнання порушення і застосування передбачених цим Законом санкцій; б) проведення додаткової перевірки; в) відсутність фактів порушення.
З огляду на вказані норми, Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення при призначенні позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Нові Комунікації» жодних прав останнього не порушено, оскільки вказане рішення № 628 від 21 травня 2020 року не має для останнього ніяк правових наслідків.
У даному випадку, під час моніторингу фіксуються ознаки виявлених порушень, а встановлення факту наявності чи відсутності порушення потребує з`ясування вже безпосередньо під час проведення перевірки.
Проте, в даному випадку предметом розгляду є оскарження рішення саме про призначення позапланової перевірки, а не розгляд її результатів, тому не доцільно розглядати питання по суті самих порушень.
Відтак, оскаржуване рішення прийнято відповідачем з метою реалізації визначених нормами чинного законодавства повноважень щодо нагляду за дотриманням ліцензіатами умов ліцензій.
Твердження апелянта, що акт моніторингу відповідача не може вважатись належним та допустимим доказом наявності порушень з боку позивача, так як жодним нормативно правовим актом не визначено порядок його здійснення та такі акти містять лише формально перелічені відомості про програмне наповнення ефіру, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на наступне.
Так, відсутність встановленого порядку оформлення акту моніторингу не є підставою вважати сам моніторинг незаконним, адже моніторинг мовлення здійснюється Національною радою на виконання законних повноважень, передбачених статтею 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення».
Втім, на даний час жодною нормою законодавства не встановлено обов`язок відповідача розробляти та приймати будь-який нормативно-правовий акт щодо порядку здійснення такого моніторингу.
Однак, враховуючи, що моніторинг мовлення здійснюється уповноваженими працівниками Національної ради на підставі відповідних посадових інструкцій, що визначають їхні повноваження та обов`язки, а також відповідно до Положення про відділ моніторингу та аналізу телерадіомовлення управління контролю та аналізу телерадіомовлення, основним із завдань якого є здійснення офіційного моніторингу телерадіопрограм та телерадіоорганізацій, тому такі акти моніторингу у даному випадку є належним доказом фіксації наявності порушень у діяльності таких ліцензіатів.
Не дають підстав для скасування рішень суду першої інстанції також інші, зазначені у апеляційній скарзі аргументи позивача, позаяк вони не змінюють основних правових висновків та мотивів судів.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Жодного спростування інформації, викладеної судом в оскаржуваному рішенні, податковим органом в апеляційній скарзі не наведено, як і не обґрунтовано його незгоду із таким висновком, будь-яких інших доводів, відмінних від наведених в суді першої інстанції, відповідачем в апеляційній скарзі не зазначено, порушення суд норм права не доведено.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.     242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Нові Комунікації» - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко 

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                            В.П. Мельничук