Номер провадження: 33/813/369/21
Номер справи місцевого суду: 496/4725/20 
Головуючий у першій інстанції Пасечник М.Л. 
Доповідач Котелевський Р. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області 26.01.2021 року, -

встановив:

Оскарженою постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 26.01.2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень та піддано адміністративним стягненням: за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік; за ст. 124 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 340 (триста сорок) гривень.
На підставі ст. 36 КУпАП остаточно піддано ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
Відповідно до оскарженої постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 27.10.2020 року, о 21 год. 45 хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Шахтерська с. Ковалівка Біляївського району Одеської області, скоїв ДТП та перебував в стані алкогольного сп`яніння, згідно результату токсикологічного дослідження №1576 стан алкогольного сп`яніння - 0,81 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 , 27.10.2020 року, о 21 год. 45 хв., керуючи автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Шахтерська с. Ковалівка Біляївського району Одеської області, в темну пору доби, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, в результаті чого здійснив з`їзд у кювет, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу, завдано матеріальний збиток, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням судді районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та дослідженим доказам,просить постанову районного суду скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП. 
Одночасно в апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на розгляд справи за його відсутності, не вручення йому копії постанови у встановлений строк, надіслання її повного тексту судом лише 09.02.2021 року, після чого невідкладно була подана апеляційна скарга.
ОСОБА_1  в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом СМС-повідомлення на номер його мобільного телефону, який вказаний в матеріалах справи. 
На електронну адресу Одеського апеляційного суду Дікіджі Д.О. надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку із неможливістю явки за станом здоров`я, в якій останній підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді, не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого  в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. 
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
Що стосується доводів клопотання  про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом встановлено таке.
Згідно положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.
Як вбачається з матеріалів судової справи, ОСОБА_1  участі в судовому засіданні в суді першої інстанції не приймав, оскаржена постанова винесена за його відсутності, копія постанови направлена судом на адресу ОСОБА_1 , однак відповідне підтвердження про її отримання в матеріалах справи відсутнє (а.с. 56-59, 60).  
Матеріали судової справи не містять відомостей про отримання ОСОБА_1 копії оскарженої постанови в межах строку апеляційного оскарження. Згідно довідки про доставку електронного листа документ у електронному вигляді «Постанова» від 26.01.2021 року було надіслано 09.02.2021 року о 09 год. 34 хв. одержувачу на електронну адресу, документ доставлено до електронної скриньки 09.02.2021 року, о 10 год. 55 хв. (а.с.63)
Будь-які інші документи, які спростовують доводи апелянта про не отримання копії оскарженої постанови в межах строку на апеляційне оскарження, в матеріалах справи відсутні. 
Апеляційна скарга направлена поштою (зареєстрована у відділенні Укрпошти 16.02.2021 року, надійшла до Біляївського районного суду Одеської області 22.02.2021 року), тобто фактично з пропуском строку на апеляційне оскарження (а.с. 65-68). 
Апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1  право на доступ до правосуддя, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що останньому була вручена або надіслана судом першої інстанції копія оскарженої постанови у встановлений строк апеляційного оскарження, у суду відсутні підстави ставити під сумнів твердження апелянта щодо його отримання тексту копії оскарженої постанови лише 09.02.2021 року, матеріалами справи ці доводи апелянта не спростовують.
Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови, з посиланням на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та дослідженим доказам, апеляційним судом встановлено таке.
У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. 
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про законність постанови судді районного суду щодо визнання ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, серії ОБ №096807 від 03 листопада 2020 року, ОСОБА_1 , 27.10.2020 року, о 21 год. 45 хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Шахтарська с. Ковалівка Біляївського району Одеської області, в темну пору доби, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив з`їзд у кювет, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу, завдання матеріального збитку, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (а.с.13).
Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №096807 від 03.11.2020 року (а.с.13), схемою ДТП, яка долучена до протоколу (а.с.14), повідомленням №62777425 від 27.10.2020 року, яким підтверджується сповіщення медиками швидкої медичної допомоги у службу «102» про встановлення ОСОБА_1 в перекинутому автомобілі та його доставку в ООКЛ (а.с.9), довідкою Комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради» від 27.10.2020 року, якою підтверджено доставлення ОСОБА_1 27.10.2020 року о 22 год. 30 хв. швидкою медичною допомогою та поставлено первинний діагноз (а.с.16), поясненнями ОСОБА_1 , в яких він підтверджує керування ним автомобілем марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , 27.10.2021 року, близько 21 год. 00 хв., втрату його свідомості та доставлення до ООКЛ (а.с.6, 20), а тому рішення судді районного суду щодо притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, - є законним та обґрунтованим.
Апеляційний суд вважає безпідставними та не приймає до уваги твердження апелянта щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з огляду на таке.
З апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що заперечень стосовно факту виниклої дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля під його керуванням в означеному місці та часі не зазначає, однак вважає, що відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, через відсутність об`єкту адміністративного правопорушення. 
Диспозиція ст.124 КУпАП передбачає порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Зібрані по справі докази підтверджують порушення ОСОБА_1 п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, відповідно до яких під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №096807 від 03 листопада 2020 року та схемою місця ДТП від 27.10.2020 року підтверджується, що автомобіль марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазнав механічних пошкоджень. 
За таких обставин, апеляційний суд вважає доводи зазначені апелянтом щодо відсутності об`єкту вказаного адміністративного правопорушення є неспроможними та доходить висновку, що матеріали справи та долучені докази, поза розумним сумнівом свідчать про те, що ОСОБА_1 , рухаючись на автомобілі, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням, внаслідок чого здійснив з`їзд у кювет, що стало причиною скоєння ним ДТП, в результаті якої транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.
З урахуванням наведеного, доводи ОСОБА_1 щодо невідповідності висновків судді районного суду в оскаржуваній постанові щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.
Разом з цим, вказані апелянтом обставини стосовно сповіщення його про призначене судове засідання за 22 години до моменту розгляду справи, про надіслання йому постанови про відмову в задоволенні клопотання про передачу матеріалів до Суворовського районного суду м. Одеси, про неможливість явки його до суду за станом здоров`я, про складення протоколів про адміністративне правопорушення 03.11.2020 року, жодним чином не впливають на правильність відомостей щодо обставин події ДТП, викладених в протоколі та схемі ДТП, а також на законність висновку судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки матеріали справи беззаперечно вказують на те, що останній саме за обставин викладених в протоколі, порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху. 
Вирішуючи питання щодо законності оскаржуваної постанови про визнання  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова в цій частині підлягає скасуванню, оскільки постановлена з недотриманням вимог діючого КУпАП, за результатами неповноти судового розгляду та невірної оцінки доказів.
Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що до висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя районного суду дійшов на підставі досліджених доказів: протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №096808 від 03 листопада 2020 року; результату токсикологічного дослідження №1576 від 29.10.2020 року.
Разом з цим, суд апеляційної інстанції не погоджується з рішенням судді районного суду, з огляду на таке.
Апеляційний суд констатує, що поза увагою судді та без належної правової оцінки залишився результат токсикологічного дослідження №1576 від 29.10.2020 року (а.с.5), оскільки саме цей документ суд зазначив як визначальний для встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.  
Згідно п.2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція). 
Відповідно до пунктів 14, 15, 16, 19, 20, 22 Інструкції якщо водій – учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови вбачається, що єдиним доказом перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 районним судом зазначено не передбачений Інструкцією відповідний висновок медичної установи, складений на підставі акту, а інший документ - результат токсикологічного дослідження №1576 від 29.10.2020 року (а.с.5), «відповідно до якого встановлено, що в крові ОСОБА_1 виявлено етанол, в концентрації 0,81 г/л (проміле)».
Окрім цього, перевіривши зміст вказаної вище медичної документації апеляційним судом встановлено, що видавником вказаного результату токсикологічного дослідження є зовсім інша медична установа – Комунальне некомерційне підприємство «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради», а не Комунальне некомерційне підприємство «Одеська обласна клінічна лікарня», куди було доставлено ОСОБА_1 каретою швидкої медичної допомоги та де останній проходив курс лікування (що підтверджується довідкою КНП «ООКЛ» від 27.10.2020 року, довідкою КНП «ООКЛ» №212, повідомленням №62777425 від 27.10.2020 року (а.с. 16, 21, 34). Наведене свідчить про недотримання вимог Інструкції, якою чітко встановлено, що якщо учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.
Більш того, зміст вищевказаного результату токсикологічного дослідження датований 29.10.2020 року (почато аналіз 29.10.2020 року о 12 год. 55 хв., закінчено аналіз 29.10.2020 року о 13 год. 10 хв.), а інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення було 27.10.2020 року, тобто фактично через два дні від дати події. 
Матеріали адміністративної справи не містять відповідного документального підтвердження та обґрунтування причин дослідження крові ОСОБА_1 іншим медичним закладом КНП «ООМЦПЗ», а не тим куди було доставлено ОСОБА_1 - КНП «ООКЛ»; причин проведення дослідження крові не 27.10.2020 року, а по сплину двох днів 29.10.2020 року; та чому було видано медичний документ у виді результату токсикологічного дослідження, а не як передбачено Інструкцією - акт медичного огляду та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Матеріали справи не містять і відомостей щодо проведення судово-медичної експертизи, на яку відповідно до пункту 5 Інструкції, не поширюється її дія. 
Разом з цим, досліджуючи результат токсикологічного дослідження №1576 від 29.10.2020 року, районний суд не перевірив цей документ на відповідність вимогамІнструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Дослідивши зміст вказаного результату токсикологічного дослідження №1576 від 29.10.2020 року апеляційний констатує, що він не відповідає вимогам Інструкції, оскільки з врахуванням того, що ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди перебував у несвідомому стані, дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речових повинен був проводитись у закладі охорони здоров`я, куди він доставлений, тобто у Комунальному некомерційному підприємстві «Одеська обласна клінічна лікарня» (а.с. 16, 21) та в день його доставлення до медичного закладу, а не по сплину двох днів після дати дорожньо-транспортної пригоди, із складенням акту медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 22 Інструкції чітко передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Наведені порушення, допущені при складенні медичного документу є неприпустимими та з урахуванням вимог пунктів 14, 15, 16, 22 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», свідчать про недопустимість результатів медичного огляду, що дає підстави для висновку про відсутність належних допустимих доказів про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у визначеному законом порядку встановлений не був.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За вище викладених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено в порушення вимог Інструкції, а тому факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем у передбаченому законом порядку встановлений не був.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання  ОСОБА_1 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За таких умов, апеляційний суд вважає за необхідне оскаржувану постанову судді районного суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, абзац перший резолютивної частини оскарженої постанови викласти в іншій редакції, абзац другий резолютивної частини оскарженої постанови виключити.
Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.62 Конституції України, ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -
постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови судді Біляївського районного суду Одеської області від 26.01.2021 року. 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 26.01.2021 рокув частині притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – скасувати.
Викласти абзац перший резолютивної частини постанови судді Біляївського районного суду Одеської області від 26.01.2021 року в такій редакції:
«Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень».
Виключити з резолютивної частини постанови судді Біляївського районного суду Одеської області від 26.01.2021 року абзац другий.
В іншій частині постанову судді районного суду залишити без змін.
Копію постанови невідкладно надіслати на адресу ОСОБА_1 .
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду                  Р.І. Котелевський