Ухвала
іменем України 
19 квітня 2021 року
м. Київ
справа 315/1064/20
провадження №51-1271ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
вивчивши матеріали касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 16 листопада 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 10 лютого 2021 року в провадженні за нововиявленими обставинами,
встановив:
Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 16 листопада               2020 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Полтавської області від 7 грудня                        2004 року стосовно нього разом із додатками повернуто особі, яка її подала.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 10 лютого 2021 року вказану ухвалу районного суду залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення й призначити новий розгляд у суді першої інстанції з підстав, як убачається з його касаційної скарги, істотного порушення цими судами вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам його заяви про перегляд вироку щодо нього за нововиявленими обставинами, а суд апеляційної інстанції, в свою чергу, не перевірив належним чином доводів його апеляційної скарги щодо порушень допущених  судом першої інстанції, не дав їм належної оцінки і, не навівши жодного мотиву, залишив цю скаргу без задоволення, а  рішення місцевого суду без змін. Таким чином, на думку засудженого, рішення апеляційного суду не є належним чином обґрунтованим та вмотивованим і не відповідає вимогам  ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Крім того, на думку ОСОБА_4 , ухвалюючи рішення про повернення його заяви, суд першої інстанції вийшов за рамки перевірки, передбачені нормами                                  ст. 462 КПК, оскільки розглянув заяву по суті та надав оцінку його доводам без відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами,                             а апеляційний суд проігнорував вищенаведені порушення матеріального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги засудженого та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального                           й процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.
Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 419 КПК при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Відповідно до статті 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
У пункті 4 частини 2 статті 462 КПК визначено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.
Таким чином, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінального провадження в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК України, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу. 
Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня                       2020 року заяву ОСОБА_4 про перегляд вироку апеляційного суду Полтавської області від 07 грудня 2004 року відносно нього було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
За правилами ч. 3 ст. 464, п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повертається, якщо особа не усунула недоліки заяви, яку залишено без руху, в установлений строк. 
Ухвалою місцевого суду від 16 листопада 2020 року заяву ОСОБА_4 повернуто, оскільки у повторно поданій  ним заяві вказані недоліки усунуто не було.
У вказаній ухвалі суд зазначив, що фактично суть доводів ОСОБА_4 зводиться до незгоди із вказаним вироком та у своїй заяві останній не наводить у ній обставин, які в розумінні положень ст. 459 КПК можуть бути визнані нововиявленими, оскільки ці обставини були йому відомі та були предметом вивчення, аналізу та перевірки судом першої та касаційної інстанцій, і відносно яких ці суди у своїх рішеннях надали умотивовані відповіді. 
Таким чином, рішення районного суду про повернення заяви ОСОБА_4 ґрунтується на вимогах ч. 3 ст. 464 КПК.
При перегляді цього рішення апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги засудженого з доповненнями, дійшов висновку про правильність рішення місцевого суду, так як його заява про перегляд вироку за нововиявленими обставинами не відповідає вимогам ч. 2 ст. 462 КПК, оскільки у ній не наведено обставин, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається з заявою, під час судового розгляду.
Свій висновок про залишення апеляційної скарги засудженого без задоволення суд апеляційної інстанції належним чином умотивував з посиланням на конкретні вимоги й положення кримінального процесуального закону. 
Підстав ставити під сумнів правильність цих висновків колегія суддів не вбачає.
Оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції є належно обґрунтованим та вмотивованим і за змістом відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що при постановлені ухвали суд першої інстанції вийшов за межі вимог  ст. 462 КПК та розглянув його заяву по суті є безпідставними, оскільки, як убачається з її змісту, цей суд у своєму рішенні лише навів обґрунтування невідповідності заяви вимогам ст. 462 КПК, що не суперечить положенням ч. 3 ст. 464 цього Кодексу. 
Обставин, які би свідчили про порушення судами першої та апеляційної інстанцій вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило чи могло перешкодити цим судам ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення засудженим у касаційній скарзі не наведено і таких зі змісту оскаржуваних рішень не вбачається. 
Таким чином, зміст касаційної скарги та наведені у ній доводи не дають підстав для її задоволення, а тому колегія суддів вважає необхідним відмовити                             у відкритті касаційного провадження відповідно до п. 2  ч. 2 ст. 428 КПК. 
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441КПК, Верховний Cуд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюзасудженого  ОСОБА_4 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області                              від 16 листопада 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду                                            від 10 лютого 2021 року в провадженні за нововиявленими обставинами відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                           ОСОБА_2                         ОСОБА_3