ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року

м. Харків

Справа № 633/180/20

Провадження № 22-ц/818/2658/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого – Хорошевський О.М.
суддів – Бурлака І.В., Яцини В.Б.
Учасники справи:
позивач - перший заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі: Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство»
відповідач – ОСОБА_1 
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 25 листопада 2020 року, постановлене суддею Глобою М.М., 
у справі за позовом першого заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-
УСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року першого заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь держави в особі Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, на загальну суму 27096,98 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у провадженні СВ Вовчанського ВП ГУНП у Харківській області перебували матеріали кримінального провадження за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. 
Під час досудового розслідування встановлено, що 18.10.2017 року близько 17 год. 40 хв. ОСОБА_1 , знаходячись у лісовому масиві – квартал № НОМЕР_1 , виділ № 6 Рубіжанського лісництва ДП «Вовчанське лісове господарство», діючи умисно, протиправно, порушуючи встановлений порядок, не маючи лісорубного квитка, ордеру, виданого ДП «Вовчанське лісове господарство», переконавшись, що його дії залишились непоміченими сторонніми особами, самовільно, бензопилою вчинив незаконну порубку дерев у кількості семи штук, відокремивши повністю дерева від кореня, чим заподіяв істотну шкоду державі в особі ДП «Вовчанське лісове господарство», у зв`язку з тим, що спиляв дерева, що є багаторічними рослинами та заподіяв майнову шкоду на загальну суму 27096 грн. 98 коп. 26.10.2017 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, обвинувальний акт скеровано до суду. 
Ухвалою суду від 30.09.2019 року кримінальне провадження за обвинувачення ОСОБА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України та цивільний позов, заявлений прокурором – залишено без розгляду.
Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 25 листопада 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі заступник керівника Харківської обласної прокуратури просить рішення суду скасувати, як незаконне та необґрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Скарга містить посилання на те, що суд не звернув своєї уваги на фактичні обставини по справі, не дав належної оцінки доказам, що підтверджують підстави для стягнення з відповідачів заподіяної матеріальної шкоди.
Вважає, що наданий на підтвердження позовних вимог акт огляду місця скоєння незаконної порубки від 18.10.2017 року та перебування всіх відповідачів на місці вчинення порубки та виявлені предмети – бензопилка та деревина свідчать про здійснення останніми порубки дерев.
Також зазначено, що декриміналізація діяння не є реабілітуючою підставою закриття кримінального провадження, не виправдовує особу, яка вчинила діяння, що визнавалось злочином на момент його вчинення.
Посилається на те, що до спірних правовідносин слід застосовувати ч. 2 ст. 1166 ЦК України, і саме відповідач повинен довести відсутність його вини у заподіянні шкоди.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Також представником ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подав клопотання про приєднання доказів про розмір витрат які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що прокурор не надав суду належні, допустимі та достатні докази, які підтверджують, що саме ОСОБА_1 здійснив спил дерев, його протиправними діями була завдана шкода, а також, що дії відповідача були неправомірними та винними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 18.10.2017 року близько 17 год. 40 хв., знаходячись у лісовому масиві – квартал № НОМЕР_1 , виділ № 6 Рубіжанського лісництва ДП «Вовчанське лісове господарство», що відноситься до ІІ категорії лісів - лісопаркова частина лісів зелених зон, діючи умисно, протиправно, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу, як важливого елемента навколишнього природного середовища, діючи всупереч п.п. 2, 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі – ПКМУ) № 761 від 23.05.2007 року «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», без спеціального на те дозволу, а саме не маючи лісорубного квитка, ордеру виданого ДП «Вовчанське лісове господарство», переконавшись, що його дії залишились не поміченими сторонніми особами, самовільно, бензопилою ТМ «Техмаш ТБП-2900», яка йому належить, вчинив незаконну порубку дерев у кількості 7 шт., відокремивши повністю за допомогою вказаної бензопили дерева від кореня, шляхом спилювання, а саме 1 дуб масою 0,66 куб. м, діаметром дерева в корі біля шийки кореня 37/28 см, вартістю 2923,28 грн.; 1 дуб масою 0,56 куб. м, діаметром дерева в корі біля шийки кореня 34/26 см, вартістю 4591,69 грн.; 1 дуб масою 0,66 куб. м, діаметром дерева в корі біля шийки кореня 36/28 см, вартістю 5846,56 грн.; 1 дуб масою 0,46 куб. м, діаметром дерева в корі біля шийки кореня 32/24 см, вартістю 2295,85 грн.; 1 дуб масою 0,34 куб. м, діаметром дерева в корі біля шийки кореня 28/21 см, вартістю 3422,36 грн.; 1 дуб масою 0,23 куб. м, діаметром дерева в корі біля шийки кореня 25/18 см, вартістю 2170,68 грн.; 1 дуб масою 0,61 куб. м, діаметром дерева в корі біля шийки кореня 35/27 см, вартістю 5846,56 грн., чим заподіяв істотну шкоду державі в особі ДП «Вовчанське лісове господарство», у зв`язку з тим, що спиляв дерева, що є багаторічними рослинами з чітко вираженим твердим стовбуром з гілками, які утворюють крону, становлять основу ландшафту у лісових зонах, відіграють головну роль у формуванні лісових біоценозів, чим порушив сукупність рослин, що населяють певну ділянку суші та характеризуються певними відносинами між собою, та заподіяв ДП «Вовчанське лісове господарство» відповідно до розрахунку проведеного на підставі ПКМУ від 23.07.2008 року № 655 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу», додаток № 1, майнову шкоду на загальну суму 27096 грн. 98 коп.
30 вересня 2019 року ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області у справі № 617/1468/17 кримінальне провадження №12017220260000912 від 19.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 246 КК України на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КПК України закрито. Цивільний позов, заявлений прокурором Вовчанського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області залишено без розгляду, роз`яснено право на пред`явлення позову в порядку цивільного судочинства.
Проте, ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 30 вересня 2019 року не встановлено, що саме ОСОБА_1 фактично вчинив інкриміновані йому діяння ні.
Доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачене ст. 65 КУпАП- незаконну порубку дерев матеріали справи не містять. Інших доказів які б свідчили про скоєнні інкримінованого діяння саме цими особами у матеріалах справи відсутні. 
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення).
Згідно з ч. 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Суд першої інстанції, на підставі встановлених обставин справи та належним чином оцінених доказів, зробив правильний висновок про те, що в відсутні належні, достатні та допустимі докази на підтвердження того, що з вини саме відповідача завдана шкода державі в особі Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» в розмірі 27096,98 грн., що дії останього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи та зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні позовних вимог.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.
Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно достатті 375 ЦПК Україниє підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.
Відповідно достатті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положеннястатті 141 ЦПК Українита керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 , 375, 381-384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури залишити без задоволення.
Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 25 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуючий                                                                      О.М. Хорошевський 

Судді:                                                                                  І.В. Бурлака 
                                                                       
                                                                       В.Б. Яцина
Повний текст постанови складено 23.04.2021.