ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1172/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №712/8723/20 Категорія: 304070000 	Троян Т. Є. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       15 червня 2021 року                                                        м. Черкаси:
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Гончар Н.І., Сіренко Ю.В.	
секретар 	Попова М.В.	

учасники справи:
позивач – ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ»,
відповідач (скаржник) – Яковлєва Н.К.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Починок О.І. на заочне рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 14.01.2021 (повний текст складено 19.01.2021, суддя в суді першої інстанції Троян Т.Є.) у цивільній справі за позовом ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за оплату спожитої теплової енергії, 

в с т а н о в и в :

ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ»звернулося до суду у вересні 2020 року з даним позовом, яким просило, після подальших уточнень та залишення без розгляду позовних вимог до іншого відповідача -  ОСОБА_2 , стягнути з відповідача  ОСОБА_1 на свою користь заборгованість з оплати централізованого опалення у розмірі 10858 грн. 51 коп., інфляційну складову боргу - 13918 грн. 13 коп., 3% річних - 2427 грн. 33 коп., а всього – 27 203 грн. 97 коп., мотивуючи про неналежну оплату наданих послуг відповідачем, як їх споживачем.

Заочним рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 14.01.2021 позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 борг на загальну суму 29 305,97 грн. Суд вказав, що позивачем наявну у відповідача заборгованість підтверджено наданими доказами.

Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 09.04.2021 заяву  відповідача про перегляд заочного рішення залишено без задоволення. 

На вказане заочне рішення відповідач в особі представника адвоката Починок О.І. подала 14.05.2021 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вказано на те, що позивачем пропущено строки позовної давності для звернення з цим позовом до суду, адже заборгованість розрахована, починаючи з січня 2013 року. Відповідач не була повідомлена судом про розгляд справи, призначений на 14.01.2021, чим порушено її право на доступ до суду.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що на ПрАТ «Черкаське хімволокно» покладений обов`язок щодо забезпечення тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності, що підтверджується ліцензією Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2012 №374 (переоформлено рішенням від 29.12.2016 № 2444).
Тобто ПрАТ «Черкаське хімволокно», як суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії, визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води та теплової енергії.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.12.2013, спадкова справа №389/13, власником квартири АДРЕСА_1 був ОСОБА_3 , 1924 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно вказаного свідоцтва про право на спадщину зазначена квартира була успадкована ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до копії Договору дарування 1 / 2 частки в праві власності на квартиру, ОСОБА_2 08.08.2015 подарувала 1 / 2 частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 .
Згідно довідки №30503005/1 від 16.01.2020, ОСОБА_4 як власник частини квартири АДРЕСА_1 сплатила половину (1/2 частину) загальної заборгованості (станом на 01.10.2019 розмір загальної заборгованості складав 21717,01 грн.) за теплопостачання, а саме 10858,51 грн. і станом на 16.01.2020 не має заборгованості за теплопостачання у своїй частці вищевказаної квартири.
Позивач 05.11.2019 та повторно 15.01.2020 пред`явив до відповідача ОСОБА_1 вимогу (претензію) про погашення заборгованості перед ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ» через Другу Черкаську державну нотаріальну контору та надіславши цінного листа з описом вкладення особисто ОСОБА_1 . Однак борг відповідачем не сплачений. 
Так за вказаною адресою відповідач отримує послуги з тепловодопостачання від ВП «Черкаська ТЕЦ», відкритий о/р  № НОМЕР_1 , але ухиляється від перерахування щомісячної оплати за опалення, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості.
Указані фактичні обставини у справі не оспорюються.
Правовідносини сторін, що виникли на їх підставі, регламентуються такими правовим нормами.
Пунктом 3 частини 3 статті 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
У даному випадку розгляд справи, призначений         на 01.12.2020 був перенесений на 14.01.2021 (коли було постановлене оскаржуване в цій справі заочне рішення), однак про вказану дату судового засідання відповідач ніяким чином повідомлена не була, оскільки повісток чи будь-яких інших повідомлень про це, адресованих відповідачу, матеріали справи не містять взагалі.
З цих підстав апеляційний суд приходить до висновку про те, що справу було розглянуто без повідомлення про дату, місце та час судового розгляду сторони відповідача, що, у аспекті вищенаведених вимог п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України, є обов`язковою підставою для скасування судового рішення при його апеляційному перегляді, у разі, якщо про це вказано скаржником, що має місце в цій справі.
Вирішуючи по суті заявлені позивачем вимоги, апеляційний суд виходить з такого.
Згідно п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630 споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
З моменту надання позивачем споживачам послуг з централізованого опалення відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг.
Так згідно п.5 ч.1 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (п.2 ч.1 ст. 5 цього ЗУ). 
Права та обов`язки споживача (фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги - п. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги») визначені у статті 7 згаданого Закону, п.5 ч.2 якої передбачає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV (що діяв на час спірних правовідносин) плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Крім того, згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №2454-VІІІ від 07.06.2018, в редакції, що чинна з 09.06.2018, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води передбачені статтями 21 та 22 цього Закону.
Нарахування позивачем оплати житлово-комунальних послуг за нормами споживання відповідає вимогам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 №630.
Відповідач своєчасно не вносила плату за надані послуги централізованого опалення та згідно з розрахунком позивача у неї виникла заборгованість по оплаті вказаних послуг з січня 2013 року по червень 2020 року включно у розмірі 10858 грн. 51 коп. 
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат в сумі 13918 грн. 13 коп. та трьох процентів річних в сумі 2427 грн. 33 коп. у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг.
Доказів належного виконання споживачем зобов`язань по оплаті отриманих послуг матеріали справи не містять, що скаржником під сумнів не ставиться.
Одночасно відповідачем у справі заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості.
Так відповідно до положень ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно ч.ч.1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Частинами 1, 3 статті 264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.
Частиною 4 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; ст. 266 ЦК України - зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).
Як вбачається із розрахунків позивача та не спростовується відповідачем, нею здійснювалися часткові оплати заборгованості за опалення, зокрема, у листопаді 2016 року, січні-травні 2017 року, листопаді 2017 року - травні 2018 року, а позов до суду у цій справі подано у вересні 2020 року, тобто внаслідок переривання строків позовної давності частковою сплатою боргу відповідачем, позивач не пропустив зазначені строки для пред`явлення відповідних позовних вимог, що спростовує апеляційні доводи скаржника у справі про протилежне.
Крім того, зі змісту позовної заяви та розрахунків позивача вбачається, що заборгованість за надані послуги включає до себе суму коштів 6660,87 грн., наявну станом на січень 2013 року, яку нарахували попередньому власнику квартири (померлому ОСОБА_3 ), стосовно якого відповідач у справі є спадкоємцем. При цьому на а.с.14 наявний лист нотаріуса про реєстрацію Другою черкаською державною нотаріальною конторою 06.11.2019 претензії ПрАТ «Черкаське хімволокно» до спадкоємців ОСОБА_3 у порядку ст. 1281 ЦК України.
Так частинами 1 та 2 цієї статті визначено, щоспадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
Частиною 1 статті 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
З урахуванням наведеного нормативно-правового регулювання, вимоги позивача в цій справі на суму 6660,87 грн., як заборгованість, нараховану попередньому власнику квартири, мають вирішуватися у порядку, передбачено ст. ст. 1281, 1282 ЦК України, оскільки саме такий порядок обрав позивач, пред`явивши відповідні вимоги в нотаріальному порядку до спадкоємців  ОСОБА_3 .
У разі стягнення відповідної заборгованості в цій справі це призведе до подвійного стягнення з відповідача однієї і тієї ж суми боргу як у порядку задоволення вимог кредитора спадкодавця (ст. 1281 ЦК України), так і в порядку стягнення заборгованості у зобов`язальному правовідношенні, наявному на підставі договору про надання послуг, що є протиправним.
Апеляційний суд враховує, що позивач пред`явив вимоги до обох співвласників квартири АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості у солідарному порядку, рахунки на оплату послуг з опалення по вказаній адресі не розділені (тобто наявний один рахунок попри наявність двох співвласників квартири), та має місце часткове погашення боргу іншим співвласником ОСОБА_4 на суму 10858,51 грн.
Таким чином до стягнення з відповідача на користь позивача у цій справі підлягає така сума заборгованості: 10858,51 - 6660,87 = 4197,64 грн.
Враховуючи, що відповідач заявив про застосування до вимог позивача наслідків спливу строків позовної давності, на вказану суму боргу за вимогами позивача слід нарахувати за три роки інфляційні втрати та 3 % річних на підставі ст. 625 ЦК України. 
Так інфляційні втрати складатимуть 836,58 грн., а 3 % річних – 377,79 грн.
При цьому факт, що відповідач належно не повідомлений про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви останнього про застосування позовної давності – правовий висновок ВП ВС №200/11343/14-ц від 17.04.2018.
 
Таким чином заочне рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 14.01.2021 у даній справі слід скасувати на підставі п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України у зв`язку з істотним порушенням вимог процесуального права, та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог у справі та стягнення з відповідача  ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості по оплаті послуг з опалення у загальній сумі 5412,01 грн., а в задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог у справі (на 20%), враховуючи, що скаржнику відстрочено до вирішення спору у справі сплату судового збору за подання апеляційної скарги, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2102 * 20% = 420,40 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції, з відповідача на користь державного бюджету слід стягнути 2102 * 150% * 20% = 630,60 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, з позивача на користь державного бюджету слід стягнути 2102 * 150% * 80% = 2522,40 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції пропорційно до частки позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

апеляційну скаргу – задовольнити частково.
Заочне рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 14.01.2021 у цивільній справі за позовом ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за оплату спожитої теплової енергії – скасувати.
Позовні вимоги ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за оплату спожитої теплової енергії – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення на загальну суму 5 412,01 грн.
У задоволенні решти позовних вимог у справі – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» 420,40 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь державного бюджету 630,60 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Стягнути з ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» на користь державного бюджету 2522,40 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 16.06.2021.

Суддя - доповідач 

       Судді