Справа № 153/116/21 
Провадження № 33/801/408/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Швець Р. В.
Доповідач: Матківська М. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В.,
розглянувши за участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Снітка В. А.,
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 15 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює кочегаром у прикордонному загоні, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 448692, складеного 19 січня 2021 року о 17 год 40 хв, - водій ОСОБА_1 19 січня 2021 року о 17 год 17 хв у с. Михайлівка по вул. Шевченка, 26 керував автомобілем ВАЗ-21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» № 6810 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 1386 від 19 січня 2021 року; результат огляду – 1,27 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 15 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, зазначивши, що суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення, та дійшов передчасного висновку про наявність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд першої інстанції порушив право на захист ОСОБА_1 , оскільки 15 квітня 2021 року розглянув справу за його відсутності, не повідомивши його про дату і час розгляду справи. Також зазначив, що він не погоджувався із результатами проведеного щодо нього поліцейськими огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager 6810, що підтверджується непідписанням ним протоколу про адміністративне правопорушення, а також це могли б підтвердити свідки, у присутності яких такий огляд проводився, у виклику яких суд першої інстанції безпідставно відмовив. В порушення вимог ст. 266 КУпАП працівники поліції не забезпечили проведення огляду його на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я і не видали йому направлення для проходження такого огляду, а тому огляд, проведений поліцейськими, вважається недійсним. Крім того, суд першої інстанції помилково взяв до уваги неналежні та недостовірні докази, які були отримані працівниками поліції з порушенням вимог чинного законодавства, а саме того, що міжповірочний інтервал газоаналізотора «Drager Alcotest 6810» становить 1 рік, тоді як Інструкцією з експлуатації такого газоаналізотора передбачені інтервали технічного обслуговування приладу – перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців.
В судовому засіданні захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Снітко В. А. підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Снітка В. А., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно роз`яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.
Згідно з пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП в редакції, що була чинною на день складення протоколу про адміністративне правопорушення, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. 
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція).
Так згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 розділу І Інструкції).
Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Пунктом 1 розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).
Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Його вина підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 448692 від 19 січня 2021 року, згідно якого 19 січня 2021 року о 17 год 17 хв водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер 6810» у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується тестом № 1386 від 19 січня 2021 року; результат огляду – 1,27 проміле (а. с. 2);
- роздруківкою з технічного приладу «Drager Alcotest 6810» результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведеного 19 січня 2021 року о 17 год 35 хв, тест № 1386, результат тесту – 1,27 проміле (а. с. 4);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, із якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови; результати огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер 6810» - 1,27 проміле (а. с. 5);
- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано подію, що мала місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 448692 від 19 січня 2021 року відносно ОСОБА_1 .
З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджено відповідними результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції порядку огляду його на стан сп`яніння, оскільки він не погоджувався із результатами проведеного щодо нього поліцейськими огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager 6810, що підтверджується непідписанням ним протоколу про адміністративне правопорушення, після чого в порушення вимог ст. 266 КУпАП працівники поліції не забезпечили проведення огляду його на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я і не видали йому направлення для проходження такого огляду, є безпідставними та такі доводи спростовуються встановленими по справі обставинами та матеріалами справи.
Так, із відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано подію, що мала місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 448692 від 19 січня 2021 року відносно ОСОБА_1 , переглянутого судом апеляційної інстанції, вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням ним Правил дорожнього руху, оскільки він у темну пору доби їхав без ввімкнених фар та перед поворотами не вмикав покажчик повороту відповідного напрямку. У ході розмови із ОСОБА_1 та перевірки документів на право керування транспортним засобом і реєстраційних документів на автомобіль працівник поліції запідозрив, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, запитав, чи вживав він спиртні напої? На що ОСОБА_1 відповів: « ОСОБА_4 вживав. Я ж з роботи їду, я мушу». Поліцейський назвав ОСОБА_1 наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови і координації рухів, на що останній відповів: «Я з вами согласєн». Пізніше на запитання поліцейського «Вживали сьогодні трохи?» ОСОБА_1 відповів: «Тільки що випив пива. Просто їхав додому». Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що він має право пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або ж у лікарні, а також має право відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого ОСОБА_1 заявив, що він погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер». 
Також на відео зафіксовано як ОСОБА_1 у присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав результат огляду – 1,27 проміле. Після цього працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП і постанову за ст. 122 ч. 2 КУпАП і роз`яснив йому права. На запитання поліцейського ОСОБА_1 заявив, що він не буде підписувати протокол про адміністративне правопорушення і інші документи (а. с. 11). 
Про свою незгоду із результатом огляду його на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не заявляв. Таких обставин на відео не зафіксовано, натомість на відео зафіксовано те, що перед проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння на запитання поліцейського ОСОБА_1 відповів, що він випив пива, оскільки їде з робити і мусив вжити. Зазначеним спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не погоджувався із результатами проведеного щодо нього поліцейськими огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим вони зобов`язані були направити його на огляд у медичний заклад.
Непідписання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не можуть бути розцінені як його незгода із результатом огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 448692 від 19 січня 2021 року чітко зазначено суть правопорушення, а саме те, що 19 січня 2021 року у с. Михайлівка по вул. Шевченка, 26 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» 6810 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 1386 від 19 січня 2021 року; результат огляду – 1,27 проміле.
Жодних доказів того, що після проведення огляду на стан сп`яніння та під час складення поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 висловлював свою незгоду із результатами проведеного огляду матеріали справи не містять та апеляційним судом таких обставин не встановлено.
ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП мав можливість висловити свою незгоду зі змістом протоколу, зокрема зазначити у відповідній графі протоколу про те, що він не погоджується із результатами проведеного огляду на стан сп`яніння або ж додати відповідні пояснення на окремому аркуші, однак від підписання протоколу він відмовився та своїх пояснень не зазначив, а також не зазначив мотивів відмови від підписання протоколу.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції на час складання протоколу та щодо оскарження таких дій ОСОБА_1 і результатів такого оскарження.
Доводи апеляційної скарги про те, що факт незгоди ОСОБА_1 із результатами огляду його на стан сп`яніння могли б також підтвердити свідки, у присутності яких такий огляд проводився, у виклику яких суд першої інстанції безпідставно відмовив, також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не свідчать про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджено результатами огляду проведеного поліцейським з використанням спеціального технічного засобу, а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано як на запитання поліцейського ОСОБА_1 відповів, що випив пива, оскільки їде з робити і мусив вжити.
Крім того, звернувшись до суду із апеляційною скаргою на судове рішення і зазначивши в апеляційній скарзі про безпідставну відмову судом першої інстанції в задоволенні клопотання про виклик свідків, ОСОБА_1 клопотання про виклик таких свідків до суду апеляційної інстанції не заявив.
Щодо доводів апеляційної скарги в тому, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги неналежні та недостовірні докази, які були отримані працівниками поліції з порушенням вимог чинного законодавства, а саме того, що міжповірочний інтервал газоаналізотора «Drager Alcotest 6810» становить 1 рік, тоді як Інструкцією з експлуатації такого газоаналізотора передбачені інтервали технічного обслуговування приладу – перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців, то  наказом Державної служби України з лікарських засобів «Про державну реєстрацію медичних виробів» від 29 грудня 2014 року № 1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, в якому під № 43 зазначено – газоаналізатори Drager Alcotest, номер свідоцтва про державну реєстрацію 14455/2014; строк дії свідоцтва не обмежений.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 затверджено Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, згідно з якими міжповірочний інтервал для вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, та газоаналізаторів встановлено – 1 рік.
Як вбачається із роздрукованого результату приладу «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, останнє калібрування приладу проводилось 18 лютого 2020 року, а огляд ОСОБА_1 проведено 19 січня 2021 року, тому підстави для визнання такого огляду недійсним, відсутні.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції його права на захист у зв`язку з розглядом справи 15 квітня 2021 року за його відсутності, не повідомивши його про дату і час розгляду справи також не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Як свідчать матеріали справа надійшла на розгляд до суду першої інстанції 25 січня 2021 та неодноразово призначалась до розгляду в судовому засіданні і ОСОБА_1 не з`явився у жодне судове засідання. Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Снітка В. А. про надання можливості ознайомитись із матеріалами справи, про виклик свідків, у зв`язку з неодноразовим поданням заяв про відвід судді.
15 квітня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про повторний виклик свідків (а. с. 83) і пояснення по суті справи, у якому просив визнати його невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (а. с. 84-93). При цьому в судове засідання 15 квітня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився.
Матеріали справи дійсно не містять доказів повідомлення ОСОБА_1 про призначене судове засідання на 15 квітня 2021 року, проте, зважаючи на скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначені ст. 277 КУпАП, а також на визначені статтею 38 КУпАП в редакції, що була чинною на час вчинення правопорушення, строки накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , який не з`являвся в жодне судове засідання.
Розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , який подав до суду письмові пояснення по суті справи, в даному випадку не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки за наявної сукупності наведених доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його відсутність в судовому засіданні жодним чином не вплинула на доведеність його вини у вчиненому правопорушенні та на правильність накладення адміністративного стягнення.
Крім того, апеляційний суд враховує, що справа перебувала у провадженні суду першої інстанції з 25 січня 2021 року та розглянута судом 15 квітня 2021 року. Протягом цього часу ОСОБА_1 скористався своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема, уклав угоду із адвокатом Снітком В. А. для захисту його інтересів, який подавав до суду відповідні клопотання про витребування додаткових доказів, про виклик свідків, заяви про відвід судді; також ОСОБА_1 15 квітня 2021 року подав до суду свої письмові пояснення по суті справи, які враховані судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови, про що зазначено у постанові. Чергове клопотання ОСОБА_1 про повторний виклик свідків, подане до суду 15 квітня 2021 року, суд першої інстанції обґрунтовано розцінив як затягування розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності та уникнення відповідальності.
Інші доводи апеляційної скарги є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За наведених обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Ямпільського районного суду Вінницької області 15 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя	М. В. Матківська