ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" лютого 2021 р.           Справа№ 910/3436/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко О.В.
суддів:            Дикунської С.Я. 
          Шаптали  Є.Ю. 

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.
за участю представників згідно протоколу судового засідання від 25.02.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 (повний текст рішення складено 21.12.2020)

у справі №910/3436/20 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Енергозбут» Акціонерного товариства «Українська залізниця» 
до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі»
про стягнення 850 195,73 грн
В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Енергозбут" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" (далі - відповідач) про стягнення 850 195,73 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було самовільно підключено струмоприймачі до мереж позивача, внаслідок чого відповідач повинен відшкодувати позивачу вартість необлікованої електричної енергії в сумі 850 195,73 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 позов задоволено.
Стягнуто з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Енергозбут» Акціонерного товариства «Українська залізниця» вартість необлікованої електричної енергії в сумі 850   195,73 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 12   752,94 грн.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» 16.01.2021 звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 у справі №910/3436/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначив, що струмоприймачі будинку №4 на вул. Лисенка в м. Києві підключено кабельною лінією з  електролічильника №04907850, який знаходиться в будинку №1 на вул. Лисенка, про що свідчать акт СВП «Енергозбут» ПАТ «Київенерго» №01003608 від 07.05.2012, акт ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» № НЗО 000473 від 07.05.2020, робочий проект електропостачання вказаного будинку із навантаженням ліфтів та місць загального користування будинку по вул. Лисенка, 4 в м. Києві та актом №20080637 від 17.09.2020, яким встановлено, що побутове навантаження мешканців будинку по вул. Лисенка, 4 м. Київ здійснюється за рахунок мереж позивача, а освітлення сходових клітин та ліфтів від житлового будинку по вул. Лисенка, 1 в м. Києві. Однак Суд першої інстанції назвав зазначені докази неналежними та недопустимими, оскільки їх складено в інший проміжок часу, ніж Акт про порушення №19 від 31.10.2018.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу у справі №910/3436/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Шаптала Є.Ю., Тарасенко К.В.
У зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. з 25.01.2021 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 25.01.2021 у справі №910/3436/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Шаптала Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 року поновлено Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 у справі №910/3436/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2020, справу №910/3436/20 призначено до розгляду на 25.02.2021. Зупинено дію оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 у справі №910/3436/20 до закінчення його перегляду у апеляційному порядку.
11.02.2021 року до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від АТ «Українська залізниця» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому товариство заперечило проти доводів апеляційної скарги, з огляду на її необґрунтованість та просив у задоволенні апеляційної скарги КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києві» відмовити повністю, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 року у справі №910/3436/20 залишити без змін.
12.02.2021 року до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» надійшли письмові пояснення.
У судове засідання 25.02.2021 з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.
Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні надали суду апеляційної інстанції свої пояснення по справі в яких, підтримали вимоги апеляційної скарги на підставі доводів, зазначених у ній, просили її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю. Судові витрати покласти на позивача.
Представник позивача у судовому засіданні надав суду свої пояснення по справі в яких, заперечив проти доводів, викладених у апеляційній скарзі, на підставі доводів, зазначених у відзиві на скаргу та просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи статутом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач, товариство), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 визначено, що Акціонерне товариство "Українська залізниця" є юридичною особою, що утворене відповідно Закону України "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування",   постанови Кабінету Міністрів України від 23.06.2014 № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". Товариство утворено, як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". Предметом діяльності залізниці, окрім іншого, є діяльність у сфері електроенергетики, розподілення електроенергії, торгівля електроенергією.
Відповідно до пункту 18 Статуту товариство утворює філії, представництва, інші   відокремлені підрозділи без статусу юридичної особи як на території України, так і за її межами, які діють на підставі положень.
Згідно із пунктом 3.1 Положення про Філію "Енергозбут" Акціонерного товариства   "Українська залізниця", метою діяльності філії є здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, виконання робіт та надання послуг із забезпечення ефективного функціонування та розвитку виробничо-технологічного комплексу залізничного транспорту загального користування, створення умов для підвищення конкурентоспроможності галузі, а також отримання прибутку від здійснення підприємницької діяльності. Відповідно до п. 3.2 Положення, окрім іншого, предметом діяльності філії є: постачання електричної енергії за регульованим тарифом; торгівля електроенергією.
31.10.2018 працівниками ВП "Київська дистанція електропостачання" Регіональної філії СП "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця" та ВСП "Київське регіональне відділення"   Філії   "Енергозбут" АТ "Українська залізниця", в присутності представника споживача Трукси І.Й., було проведено перевірку дотримання відповідачем Правил користування електричною енергією за адресою: вул. Лисенка, 4 в м. Києві, за результатами якої було складено Акт про порушення Правил користування електричною енергією № 19 від 31.10.2018 (далі - Акт № 19), яким встановлено, що відповідачем було самовільно підключено струмоприймачі до електричної мережі позивача.
Зі змісту Акта № 19 вбачається, що представник відповідача - Трукса І.Й., не заперечував щодо факту порушення Правил користування електричною енергією, про що свідчить його підпис у вказаному Акті.
13.11.2018 на засіданні комісії Філії "Енергозбут" АТ "Українська залізниця" з розгляду актів про порушення споживачами правил користування електричною енергією, яке оформлене Протоколом № 41 від 13.11.2018 (далі - Протокол № 41), було розглянуто Акт №19. Для визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією було використано кабель, що зазначений в акті порушення ПКЕЕ тип АВВГ 3*150+1*120 мм2. Для розрахунку була взята кількість днів за останні 12 календарних місяців до дня виявлення порушення та застосовані тарифи для не побутових споживачів, затверджені постановами НКРЕКП, що діяли у відповідних періодах. Відповідно до пункту 2.1, підпункту 5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ 14.05.2006 №562, розрахунковий період склав з 01.11.2017 по 31.10.2018, сума до сплати складає  850 195,73 грн.
Відповідно до Протоколу № 41 на засіданні комісії Філії "Енергозбут" АТ "Українська залізниця" з розгляду актів про порушення споживачами правил користування електричною енергією 13.11.2018 були присутні представники відповідача - Ткаченко С.В., Димбовський А.С.
13.11.2018 на засіданні комісії Філії "Енергозбут" АТ "Українська залізниця" з розгляду актів про порушення споживачами правил користування електричною енергією було вирішено вважати Акт № 19 чинним, затверджено розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією на суму 850 195,73 грн; Довідку про визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, рахунок-фактуру та Протокол № 41 вирішено направити споживачу засобами поштового зв`язку, про що свідчить опис вкладення у цінний лист та накладна від 20.11.2018.
Згідно із частиною 1 статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії"     учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
Відповідно до частини 1 статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
Пунктом 4 частини 2 статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії"       передбачено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.
Відповідно до пункту 1.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ) (в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин) ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
Згідно із п. 1.1.2 ПРРЕЕ споживач електричної енергії - це фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання; самовільне підключення - це підключення та/або споживання електричної енергії без укладення договорів, передбачених цими Правилами, або підключення після відключення, несанкціоноване (непогоджене) оператором системи.
Пунктом 3.1.9 ПРРЕЕ визначено, що споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.
Відповідно до пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.
Пунктом 8.2.4 ПРРЕЕ передбачено, що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.
Згідно із пунктом 8.2.5 ПРРЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.
Як вже зазначалося, внаслідок порушення відповідачем пунктів 1, 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме самовільного підключення струмоприймачів за адресою: вул. Лисенка, 4 в м. Києві до електричної мережі позивача, працівниками ВП "Київська дистанція електропостачання" Регіональної філії СП "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця" та ВСП "Київське регіональне відділення"   Філії   "Енергозбут" АТ "Українська залізниця", в присутності представника відповідача Трукси І.Й., було складено Акт про порушення № 19 від 31.10.2018, який підписано представниками ОСР (позивача), а також представником відповідача - Труксою І.Й. без зауважень.
Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції скаржник вказує, що Акт № 19 є недійсним, оскільки було складено за відсутності представника споживача, вказаний акт було підписано особою, яка не перебуває та ніколи не перебувала у трудових відносинах з відповідачем.
Однак, з такими доводами скаржника судова колегія не погоджується, оскільки станом на дату складання Акту № 19 постанова НКРЕ від 31.07.1996 № 28 (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 № 910) втратила чинність на підставі постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312. Зі змісту Акту № 19 вбачається, що позивачем було встановлено саме порушення відповідачем пунктів 1, 5.5.5 ПРРЕЕ, які були затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, про що вірно вказав суд першої інстанції.
Крім того, відповідно до пунктів 1.2, 2.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, вона застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) (далі - енергопостачальник) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку. Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення, зокрема, самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника.
Тобто, її положення застосовуються при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок, зокрема, самовільного підключення до об`єктів енергопостачальника, на підставі акта про порушення, за наслідками виявленого енергопостачальником факту порушення ПРРЕЕ.
А тому, на переконання колегії суддів, дефект Акта № 19 не може свідчити про відсутність факту порушення відповідачем ПРРЕЕ, якщо цей факт відображено у сукупності з іншими доказами. Ані ПРРЕЕ, ані інші норми чинного законодавства України не визначають зазначений відповідачем дефект змісту акта як такий, що має наслідком його недійсність, про що також вказував суд першої інстанції.
Аналогічна правова позиція викладена Верховнийм Судом у постановах від 27.03.2018 у справі №916/1385/17, від 04.07.2018 у справі №914/2510/17 та від 06.02.2020 у справі №916/2504/18.
Тобто, споживання електричної енергії без укладення відповідного договору свідчить про порушення відповідачем пунктів 1.1.2, 3.1.9, 5.5.5 ПРРЕЕ.
Таким чином, Акт СВП "Енергозбут" ПАТ "Київенерго" №01003608 від 07.05.2012 та Акт ПрАТ "ДТЕК Київські Електромережі" №НЗО 000473 від 07.05.2020 не свідчать про відсутність факту самовільного підключення струмоприймачів відповідача до електричної мережі позивача, що розташована в будинку №4 по вул. Лисенка в м. Києві, оскільки вказані акти складені в результаті огляду електричних мереж в будинку № 1 по вул. Лисенка в м. Києві, жоден з актів не складено в той самий проміжок часу, що Акт про порушення № 19 від 31.10.2018.
Що стосується Акта № 20080637 від 17.09.2020 наданого третьою особою, яким встановлено, що побутове навантаження мешканців будинку по вул. Лисенка, 4 в м. Києві здійснюється за рахунок мереж позивача, а освітлення сходових клітин та ліфтів (3 штуки) від житлового будинку по вул. Лисенка, 1 в м. Києві також не спростовує факту самовільного підключення струмоприймачів відповідача до електричної мережі позивача, що розташована в будинку №4 по вул. Лисенка в м. Києві, який виявлено позивачем 31.10.2018.
Відповідно до п. 8.2.6 ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.
Судом встановлено, що на засіданні комісії Філії "Енергозбут" АТ "Українська залізниця" з розгляду актів про порушення споживачами правил користування електричною енергією 13.11.2018 були присутні представники відповідача - Ткаченко С.В., Димбовський А.С., які не погодились з фактом порушення, зазначили, що відповідач не живиться від мереж позивача, проте не надали обґрунтованих пояснень щодо факту самовільного підключення до мереж позивача, зафіксованого в Акті № 19.
На засіданні комісії позивача 13.11.2018 було розглянуто Акт № 19. Для визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією було використано кабель, що зазначений в акті порушення ПКЕЕ тип АВВГ 3*150+1*120 мм2. Для розрахунку була взята кількість днів за останні 12 календарних місяців до дня виявлення порушення та застосовані тарифи для не побутових споживачів, затверджені постановами НКРЕКП, що діяли у відповідних періодах. Відповідно до пункту 2.1, підпункту 5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ 14.05.2006 № 562, розрахунковий період склав з 01.11.2017 по 31.10.2018, сума до сплати складає 850 195,73 грн.
Суд встановив, що позивачем було направлено на адресу відповідача вказані вище Протокол № 41, Довідку про визначення обсягу та вартості електричної енергії та рахунок фактуру № 1124 від 13.11.2018, що підтверджується наявними у матеріалах справи описом вкладення у цінний лист та накладної від 20.11.2018.
Згідно із пунктом 8.2.7 ПРРЕЕ кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються у судовому порядку.
У визначений пунктом 8.2.7 ПРРЕЕ строк відповідачем не здійснено розрахунок із позивачем за необліковану електричну енергію.
Споживачами електричної енергії, в розумінні ПРРЕЕ, окрім осіб, що використовують електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору, також є особи, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання.
Частинами 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. 
Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Згідно із частиною 2 статті 1213 Цивільного кодексу України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Оскільки судом першої інстанції встановлено, що відповідач вчинив правопорушення на ринку електричної енергії шляхом самовільного підключення струмоприймачів до мереж позивача, відповідач повинен відшкодувати позивачу вартість необлікованої електричної енергії.
На переконання колегії суддів, відповідачем належними доказами обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростовано. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про стягнення з відповідача на користь позивача вартість необлікованої електричної енергії в сумі 850 195,73 грн. та судового збору в розмірі 12 752,94 грн.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини   у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23.06.1993).
Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.
У Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями proprio motu, щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.
Обов`язок доказування, встановлений статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» від 27.10.1993).
У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи користуються рівними процесуальними правами. Учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи.
Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Отже, виходячи з вищевикладеного, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» не було подано належних та переконливих доказів в заперечення заявленого позову. 
Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі відповідача на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 09.12.2020, прийняте після повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв`язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.
Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» слід відмовити, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 09.12.2020 - залишити без змін.
Судові витрати (судовий збір) розподіляються відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на рішення господарського суду міста Києва від 09.12.2020 у справі №910/3436/20 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 у справі №910/3436/20 залишити без змін.
3. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».
4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 у справі №910/3436/20.
5. Матеріали справи №910/3436/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст підписано 12.04.2021 після виходу суддів з відпустки.  

Головуючий суддя                                                            О.В. Тищенко 

Судді                                                                                С.Я. Дикунська

                                                                                Є.Ю. Шаптала