Постанова
Іменем України                            
 
19 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 748/41/20
 
провадження № 61-18420св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Крайчинська Тетяна Віталіївна,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лопатка Володимир Миколайович, на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2020 року у складі судді Кухти В. О., та постанову Чернігівського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Мамонової О. Є., Бобрової І. О., 
Висоцької Н. В.,касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Шевченко Олександр Анатолійович, на постанову Чернігівського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Мамонової О. Є., Бобрової І. О., Висоцької Н. В., касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Шевченко Олександр Анатолійович на ухвалу Чернігівського апеляційного суду 
від 02 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Мамонової О. Є., 
Бобрової І. О., Висоцької Н. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Крайчинська Т. В., про визнання недійсним правочину, скасування реєстрації, витребування майна та визнання права власності на нерухоме майно.
Позовна заява мотивована тим, що він у зв`язку з поганим здоров`ям 
за нотаріально посвідченою довіреністю уповноважив свою невістку  
ОСОБА_2 бути його представником з питання відчуження належної йому земельної ділянки для ведення садівництва, загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер 7425581600:07:00012, що знаходиться на території Дніпровської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.
03 вересня 2019 року без його відома, а також без його реального бажання продавати земельну ділянку, ОСОБА_2 від його імені уклала нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_3 купив земельну ділянку, що знаходиться на території Дніпровської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, загальною площею 
0,1200 га з кадастровим номером 7425581600:02:000:0150. При цьому
ОСОБА_2 була уповноважена вирішувати питання щодо продажу земельної ділянки з кадастровим номером 7425581600:07:00012, 
а у вищевказаному договорі купівлі-продажу вказаний кадастровий номер 7425581600:02:000:0150. Зазначав, що йому не відомо за яких обставин відбулася зміна кадастрового номера.
Вказував, що його воля на вчинення оспорюваного правочину була відсутня, а волевиявлення, яке було продемонстроване ОСОБА_2 , відображає лише її особисте бажання отримати матеріальну вигоду, жодних коштів 
від продажу земельної ділянки йому не передано. ОСОБА_2 не погодила 
з ним як зі своїм довірителем продаж земельної ділянки, скористалася тим, що він є особою з інвалідністю ІІ групи, переніс інсульт, інфаркт та пережив клінічну смерть, у зв`язку з цим не міг самостійно вирішувати земельні питання, вчинила цей правочин, що суперечить його волі та внутрішнім переконанням.
Також вказує на можливість вчинення вказаного правочину шляхом зловмисної домовленості ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , адже ціна в договорі купівлі-продажу є значно нижчою від ринкової ціни. Крім того, невдовзі спірну земельну ділянку ОСОБА_3 продав ОСОБА_4 , що викликає сумнів у добросовісності правочину.
Ураховуючи зазначене, ОСОБА_1 просив суд:
- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,1200 га, з кадастровим номером 7425581600:02:000:0150, що знаходиться на території Дніпровської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, від 03 квітня 2019 року;
- скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну 
ділянку загальною площею 0,1200 га, з кадастровим номером 7425581600:02:000:0150, що знаходиться на території Дніпровської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області;
- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,1200 га, з кадастровим номером 7425581600:02:000:0150, що знаходиться на території Дніпровської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, від 05 липня 2019 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;
- скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну 
ділянку загальною площею 0,1200 га, з кадастровим номером 7425581600:02:000:0150, що знаходиться на території Дніпровської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області;
- витребувати земельну ділянку загальною площею 0,1200 га, 
з кадастровим номером 7425581600:02:000:0150, що знаходиться на території Дніпровської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області з незаконного володіння ОСОБА_4 ;
- визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1200 га, з кадастровим номером 7425581600:02:000:0150, що знаходиться на території Дніпровської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції 
Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області 
від 26 травня 2020 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що  ОСОБА_2 при укладанні договору купівлі-продажу від 03 квітня 2019 року діяла в межах, наданих їй самим же позивачем повноважень відповідно до довіреності від 27 липня 2016 року, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог 
ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки 
від 03 квітня 2019 року недійсним.
Оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03 квітня 2019 рокунедійсним відмовлено, а позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 05 липня 2019 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , скасування державної реєстрації права власності останніх на земельну ділянку і визнання права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 є похідними, тому теж не підлягають задоволенню. 
Додатковим рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2                     2 000,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2 000,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 2 000,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачі мають понести витрати на правничу допомогу в загальному розмір 
24 000,00 грн, по 8 000,00 грн кожний. Ціна спірної земельної складає 
23 304,00 грн. Суд, враховуючи заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та вимоги пунктів 1, 4 частини четвертої статті 137 ЦПК України, з урахуванням принципу розумності та справедливості, дійшов висновку, що витрати на послуги адвоката на загальну суму 24 000,00 грн 
є не співмірними зі складністю справи та ціною позову, тому підлягають стягненню з позивача на користь відповідачів витрати на професійну правничу допомогу адвоката в загальному розмірі 6 000,00 грн, тобто 
по 2 000,00 грн на кожного відповідача. 
Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_6 задоволено частково.
Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2020 року залишено без змін.
Додаткове рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області 
від 30 червня 2020 року скасовано.
У задоволенні заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , поданої їх представником - адвокатом Шевченком О. А., про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину, скасування реєстрації, витребування майна та визнання права власності на нерухоме майно  відмовлено.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції,  встановивши, що ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю уповноважив Білоус Т. О. на відчуження (продаж) належної йому земельної ділянки, для чого надав ОСОБА_2 як представнику, крім іншого, право продати від його імені спірну земельну ділянку, за ціну та на умовах, які попередньо погоджені з представником ( ОСОБА_2 ), укласти та підписати договір купівлі-продажу, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Враховуючи, що позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 05 липня 2019 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , скасування державної реєстрації права власності останніх на земельну ділянку і визнання права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 позивачем заявлені як похідні, суд першої інстанції правильно відмовив у їх задоволенні.
Скасовуючи додаткове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції посилався на те, що у матеріалах справи відсутні документи про оплату витрат на професійну правничу допомогу адвоката, оформлені 
у встановленому законом порядку, тому нема підстав для стягнення таких витрат.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року відмовлено в прийнятті додаткового рішення у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину, скасування реєстрації, витребування майна та визнання права власності на нерухоме майно.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що матеріали справи не містять документів про оплату витрат на професійну правничу допомогу адвоката, оформлених у встановленому законом порядку, відсутність яких 
є підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення таких витрат.
Короткий зміст вимог касаційних скарг
У касаційній скарзі, поданій у грудні 2020 року до Верховного Суду, 
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лопатка В. М., посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
У касаційній скарзі, поданій у грудні 2020 року до Верховного Суду, 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Шевченко О. А., посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду 
в частині скасування додаткового рішення та залишити в цій частині в силі рішення суду першої інстанції.
У касаційній скарзі, поданій у січні 2021 року до Верховного Суду, 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Шевченко О. А., посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду про відмову в прийнятті додаткового рішення скасувати та прийняти додаткове рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ОСОБА_4 , по 2 000,00 грн витрат на правничу допомогу, надану адвокатом Шевченком О. А., понесених відповідачами у зв`язку із розглядом вказаної справи у суді апеляційної інстанції.
 
Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лопатка В. М., на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою     ОСОБА_2 ,    ОСОБА_3 ,    ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Шевченко О.А., на постанову Чернігівського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Шевченко О. А., на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року.
У січні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи осіб, які подали касаційні скарги 
Касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лопатка В. М., мотивована тим, що суди попередніх інстанцій фактично відмовилися перевіряти наявність настання негативних наслідків для позивача, що 
є неприпустимим порушенням, та безпідставно відмовили у задоволенні клопотання про призначення у справі оціночно-земельної експертизи, оскільки іншим чином встановити обставини настання негативних наслідків для позивача, ніж шляхом призначення експертизи, неможливо.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку у подібних правовідносинах, викладеного 
у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі 
№ 917/1307/18.
Касаційна скарга ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Шевченко О. А., на постанову Чернігівського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував того, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України), та безпідставно скасував рішення суду першої інстанції в цій частині.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку у подібних правовідносинах, викладеного 
у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі 
№ 648/1102/19.
Касаційна скарга ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Шевченко О. А., на ухвалу Чернігівського апеляційного суду 
від 02 грудня 2020 року про відмову у прийнятті додаткового рішення мотивована тим, що чинним законодавством України, зокрема і статтями 137 та 141 ЦПК України, не визначено конкретної форми документа, що може бути наданий до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката. Тому вважає, що висновок суду апеляційної інстанції про те, що надані стороною відповідачів акти приймання-передачі наданих послуг від 04 листопада 2020 року не можуть бути належним, допустимим та достовірним доказом факту оплати гонорару адвоката, не відповідає дійсним обставинам справи та є наслідком порушення судом норм процесуального права. Вказане порушення норм процесуального права призвело до прийняття незаконної ухвали про відмову 
у прийнятті додаткового рішення.
 
Доводи осіб, які подали відзив на касаційну скаргу 
У січні 2021 року  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Шевченко О. А., подали до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_7 , в інтересах якого діє адвокат Лопатка В. М., в якому касаційну скаргу просять залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 - без змін, оскільки дії ОСОБА_2 як представника позивача за довіреністю з приводу продажу спірної земельної ділянки відповідали волі ОСОБА_7 .
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 915203, ОСОБА_1 належала земельна ділянка площею 0,1200 га 
у межах згідно з планом, розташована на території Дніпровської 
сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, кадастровий номер 7425581600:07:000:0012 (а.с. 12, т. 1).
27 липня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Крайчинською Т. В. посвідчено довіреність за реєстровим номером 789, згідно з якою ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 бути його представником з дотриманням норм чинного законодавства у будь-яких органах, установах, організаціях та підприємствах, незалежно від їх організаційно-правової форми та підпорядкування, в тому числі, але не виключно: в органах державної влади, державних адміністраціях будь-якого рівня, органах місцевого самоврядування, виконавчих комітетах, в сільських, селищних радах та їх виконавчих комітетах, спеціалізованих службах та управліннях; органах нотаріату (у приватного та/або державного нотаріуса, державного реєстратора), у відносинах з державними реєстраторами та адміністраторами Центру надання адміністративних послуг; у Відділі державної реєстрації Чернігівської районної державної адміністрації; 
в територіальних органах Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру; в Державному підприємстві «Центр державного земельного кадастру», його філіях; експертних установах, проектних та землевпорядних організаціях; у будь-яких банках країни (державних, комерційних, їх відділеннях та філіях), фінансових установах; органах Державної фіскальної служби України, її управліннях, інспекціях, структурних підрозділах та інших органах при вирішенні усіх без винятку питань, що його стосуються, в тому числі пов`язаних з оформленням всіх необхідних документів, зазначених чинним законодавством України, для відчуження (продажу), а також відчуженням (продажем) належної йому земельної ділянки, загальною площею 0,1200 га, у межах згідно з планом, цільове призначення: для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки: 7425581600:07:000:0012, що знаходиться на території Дніпровської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, за ціну та на умовах, які заздалегідь погоджені з представником.
Для цього позивач надав ОСОБА_2 право: складати, заповнювати, підписувати, подавати та отримувати всі необхідні документи (оформлені для нього та від його імені) від усіх осіб, підприємств, установ, організацій України: заяви (про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виправлення технічної помилки, надання інформації 
з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у формі інформаційної довідки/витягу, про правовий режим належного йому майна, заяви про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та інші); документи щодо погодження (відновлення) меж земельної ділянки, схеми розташування земельної ділянки за необхідності уточнення кадастрового номеру: довідки, архівні довідки, висновки, виписки, запити, відповіді на запити, скарги, повідомлення, клопотання (як усні, так і письмові), технічну документацію на земельну ділянку, акти, дозволи, постанови, судові рішення, декларації, тощо; експертні висновки та звіти (в тому числі про оціночну (ринкову) вартість вищевказаної земельної ділянки), картки, рішення компетентних органів, квитанції, розрахункові документи, витяги 
(в тому числі з Державних та/чи Єдиних реєстрів інформаційних систем Міністерства юстиції України, Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, Витяг з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки тощо), інформаційні довідки, дублікати та копії належних йому документів, а також будь-які інші документи, що стосуються передбаченого у довіреності та які передбачені вимогами чинного законодавства;
-зареєструвати право власності на вищевказану земельну ділянку 
в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; подавати та підписувати для цього всі необхідні заяви та документи; отримати за результатами державної реєстрації прав Інформаційну довідку;
- продати від його імені вищевказану земельну ділянку, за ціну та на умовах, які попередньо погоджені з представником, для чого укласти та підписати договір купівлі-продажу; у разі необхідності укладати та підписувати договори про внесення змін; отримати для нього примірники договорів та/або їх нотаріально завірені копії; отримати належні йому грошові кошти за продану земельну ділянку, в тому числі в готівковій формі та/або з банківських рахунків готівкою (через касу банків або банкомати) та/або з депозиту нотаріуса; за необхідності відкрити рахунок (поточний, вкладний, депозитний, картковий) у будь-якому банку за вибором представника для зарахування грошових коштів (розрахунок за результатами продажу) в національній валюті України, та отримати готівкові кошти з цього рахунку, подавати та підписувати для цього всі необхідні заяви та договори;
- мати вільний доступ до належного йому рухомого майна; розписуватися та підписувати за нього на всіх без винятку документах, які видаються, подаються, складаються, оформлюються у зв`язку з цією довіреністю та обґрунтовувати прохання та побажання, викладені в них; здійснювати від його імені оплату наданих послуг за виготовлення та оформлення документів, виконання робіт, договорів, сплачувати державне мито (плату), збори, податки та інші необхідні платежі; заповнювати необхідні квитанції на оплату, інші платіжні документи, підписувати їх, а також вчиняти інші дії, в межах та обсязі, передбаченому чинним законодавством України для такого роду уповноважень, які належало б виконувати йому, якби він особисто займався цим питанням, та які будуть необхідними і доцільними для правильного й ефективного виконання дорученого.
Довіреність видана без права передоручення, строком на 3 роки, терміном до 27 липня 2019 року.
Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений зі змістом цієї довіреності, її зміст йому зрозумілий та повністю відповідає його намірам. 
В тексті довіреності технічних, логічних та інших помилок нема, всі відомості вказано правильно.
Зазначено, що довіреність підписана ОСОБА_1 у присутності нотаріуса. Особу його встановлено, дієздатність перевірено. У зв`язку зі станом здоров`я, довіреність підписана ОСОБА_1 у присутності нотаріуса, удома за місцем його проживання (а.с. 10-11, т. 1).
13 вересня 2016 року державним кадастровим реєстратором 
Євтушенко С. М. складено повідомлення про виявлення технічної помилки (виявлення дублювання кадастрового номера), згідно з яким у зв`язку 
з дублюванням кадастрового номера 7425581600:07:000:0012 земельній ділянці, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, Дніпровська сільська рада, площа 0,1200 га, відповідно до державного акта серії ЯЖ № 915203 від 17 липня 2009 року присвоєно новий кадастровий номер 7425581600:02:000:0150. Підтвердженням є витяг 
з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13 вересня 2019 року НВ-7403384652016 (а.с. 65-66, 115, т. 1).
Цього ж дня, 13 вересня 2016 року, державним кадастровим реєстратором Євтушенко С. М. сформовано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-7403384652016, який надано на заяву (запит) 
ОСОБА_8 від 06 вересня 2016 року, відповідно до якого державна реєстрація земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер 7425581600:02:000:0150, цільове призначення для -ведення садівництва, розташованої на території Дніпровської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, яка належить ОСОБА_1 на підставі державного акта серії ЯЖ № 915203 від 17 липня 2009 року, здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 12 серпня 2016 року (а.с. 61-63, 116-118, т. 1).
02 квітня 2019 року ТОВ «Центр оцінки та права «Правекс» складено звіт про оцінку земельної ділянки для індивідуального садівництва, згідно з яким ринкова вартість спірної земельної ділянки становить 23 304,00 грн 
(а.с. 59, т. 1).
03 квітня 2019 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Крайчинською Т. В. посвідчено договір купівлі-продажу, реєстровий № 308, за яким ОСОБА_1 (продавець) в особі представника ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 (покупець) у власність, а ОСОБА_3 прийняв у власність земельну ділянку, що знаходиться на території Дніпровської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, загальною площею 0,1200 га, 
у межах згідно з планом, з цільовим призначенням земельної ділянки - 
для ведення садівництва, кадастровий номер: 7425581600:02:000:0150 
(а.с. 13-18, т. 1).
Пунктами 2.1, 2.2 вказаного договору встановлено, що відповідно до звіту про оцінку земельної ділянки, наданого 02 квітня 2019 року ТОВ «Центр оцінки та права «Правекс», оціночна (ринкова) вартість даної земельної ділянки становить 23 304,00 грн. За домовленістю сторін ціна продажу земельної ділянки складає 23 304,00 грн. Зазначена ціна відповідає волевиявленню сторін, є остаточною і змінам після укладання цього договору не підлягає. Визначену суму покупець сплатив представнику продавця повністю готівкою до підписання цього договору.
25 червня 2019 року ТОВ «Центр оцінки та права «Правекс» на замовлення ОСОБА_3 складено звіт про оцінку земельної ділянки для індивідуального садівництва, згідно з яким ринкова вартість земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,1200 га, кадастровий номер 7425581600:02:000:0150, становить 24 696,00 грн (а.с. 124, т. 1).
05 липня 2019 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Крайчинською Т. В. посвідчено договір купівлі-продажу, реєстровий № 797, за яким ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_4 прийняв у власність земельну ділянку, що знаходяться на території Дніпровської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, загальною площею 0,1200 га, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, кадастровий номер: 7425581600:02:000:0150, за ціною в сумі 24 969,00 грн (а.с. 128-130, т. 1).
Того ж дня 05 липня 2019 року, приватним нотаріусом проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку 
(а.с. 131, т. 1).
ОСОБА_4 також є власником земельної ділянки, розташованої на території Дніпровської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, загальною площею 0,1200 га, з кадастровим номером 7425581600:02:000:0151, яка є суміжною із спірною ділянкою з кадастровим номером 7425581600:02:000:0150, придбаною останнім за вищевказаним договором у ОСОБА_3 (а.с. 110-114, 122-123, 125-127, 132, т. 1).
 
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лопатка В. М., та касаційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Шевченко О. А., задоволенню не підлягають.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частинами першою та другою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.
Встановлено й вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи касаційних скарг цих висновків не спростовують.
Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Згідно з частиною першою статті 215 ЦК Українипідставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
За положеннями статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає 
у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Згідно з частинами першою та третьою статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.
Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
Відповідно до частини першої статті 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.
Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).
Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє (стаття 239 ЦК України).
Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.
Статтею 249 ЦК України передбачено, що особа, яка видала довіреність, може в будь-який час її скасувати. Припинення повноважень представника відбувається внаслідок одностороннього волевиявлення особи, яку він представляє.
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в учасника правочину волевиявлення на його вчинення, суду слід виходити з ретельного дослідження наявних у справі доказів як кожного окремо, так і їх 
в сукупності.
Зокрема, у разі вчинення правочину представником суду слід з`ясувати, чи був наділений представник його довірителем повноваженнями на вчинення правочину, чи діяв він у межах наданих йому повноважень, а якщо ні, то чи схвалив у подальшому довіритель укладений представником в його інтересах правочин.
Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) 
у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просив на підставі 
статті 232 ЦК України визнати недійсним правочин, вчинений, на переконання позивача, внаслідок зловмисної домовленості сторін.
Тлумачення статті 232 ЦК України свідчить, що під зловмисною домовленістю необхідно розуміти умисну змову однієї сторони із представником іншої, проти інтересів особи, яку представляють. Зловмисна домовленість представника з контрагентом особи, що представляють, створює правову ситуацію, коли дійсна воля довірителя, яку повинен утілювати представник, замінюється його власною волею, що суперечить волі довірителя. Саме підміна волі довірителя волею представника і слугує підставою для визнання такого правочину недійсним. Тобто в основу зловмисної домовленості покладено умисні дії представника, який усвідомлював, що вчиняє правочин усупереч інтересам довірителя та бажав (або свідомо допускав) їх настання. При цьому не має значення, від кого виходила ініціатива здійснити змову - від представника чи від другої сторони правочину. Головне, що характеризує цей правочин, - наявність усвідомленості і волі другої сторони правочину та представника на здійснення дій усупереч інтересам особи, яку він представляє.
Кваліфікація правочину, як вчиненого внаслідок зловмисної домовленості, зумовлює встановлення, що: від імені однієї із сторін правочину виступав представник, хоча й не виключаються випадки, коли від імені обох сторін виступають представники; зловмисна домовленість і вчинення правочину 
з іншою стороною відбулася на підставі наявних повноважень представника; існував умисел в діях представника щодо зловмисної домовленості; настали несприятливі наслідки для особи, яку представляють; існує причинний зв`язок поміж зловмисною домовленістю 
і несприятливими наслідками для особи, яку представляють.
Суд першої інстанції, з висновком якого погодитися суд апеляційної інстанції, встановивши, що  ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю уповноважив Білоус Т. О. на відчуження (продаж) належної йому земельної ділянки, для чого надав ОСОБА_2 як представнику, крім іншого, право продати від його імені спірну земельну ділянку, за ціну та на умовах, які попередньо погоджені з представником ( ОСОБА_2 ), для чого надав їй право укласти та підписати договір купівлі-продажу, дійшов правильного висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер 7425581600:02:000:0150, що знаходиться на території Дніпровської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 03 квітня 2019 року. Оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03 квітня 2019 рокунедійсним відмовлено, а позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 05 липня 2019 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , скасування державної реєстрації права власності останніх на земельну ділянку і визнання права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 , є похідними, тому теж не підлягають задоволенню. 
Посилання у касаційній скарзі  ОСОБА_1 на те, що не враховано висновку 
у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду 
від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, не заслуговують на увагу, оскільки у справах різні фактичні обставини.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані 
з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи 
з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини 
і основоположних свобод. 
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відповідно до частин першої та третьої статті 134 ЦПК України разом 
з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Скасовуючи додаткове рішення суду першої інстанції про стягнення 
з ОСОБА_7 на користь відповідачів понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність у матеріалах справи документів про оплату витрат на професійну правничу допомогу адвоката, оформлених у встановленому законом порядку.
Апеляційний суд, встановивши, що матеріали справи містять договори про надання правової допомоги від 23 січня 2020 року, укладені між адвокатом Шевченком О. А. та відповідачами: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ОСОБА_4 , додаткові угоди до цих договорів від 31 липня 2020 року та акти приймання-передачі наданих послуг від 04 листопада 2020 року, однак на підтвердження факту отримання коштів від клієнта на оплату гонорару стороною відповідачів не надано документів про оплату витрат на професійну правничу допомогу адвоката, оформлених у встановленому законом порядку, а зазначені акти приймання-передачі наданих послуг не можуть бути належним, допустимим та достовірним доказом факту оплати гонорару адвоката, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення таких витрат.
Крім того, постановою Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі 
№ 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), на яку посилаються відповідачі, справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, що не означає остаточного вирішення відповідної справи, а отже, й остаточного формування правового висновку Верховного Суду у такій справі та в судових рішеннях з неї. 
Інші доводи касаційних скарг висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, а направлені виключно на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лопатка Володимир Миколайович, та касаційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Шевченко Олександр Анатолійович, залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2020 року, постанову Чернігівського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 02 грудня 
2020 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               І. А. Воробйова
 
                                                                                                            Р. А. Лідовець
 
                                                                                                            Ю. В. Черняк