Справа № 991/3757/21
Провадження 1-кс/991/3818/21

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:
03.06.2021 до Вищого антикорупційного суду засобами електронного зв`язку надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про зобов`язання вчинити певні дії.
Скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 30.05.2021 направив електронною поштою до ТУ ДБР ум. Києві заяву про злочин вчинений працівниками поліції стосовно ОСОБА_3 та просив відкрити кримінальне провадження за ознаками вчинених злочинів, передбачених ст. 364, ч. 3 ст. 365 К України.
Заявник вважає, що в порушення вимог ст. 214 КПК України відомості за вказаною заявою до ЄРДР не внесені, у зв`язку з чим звернувся із скаргою в прядку ч. 1 ст. 303 КПК України до Вищого антикорупційного суду.
У скарзі ОСОБА_2 просить зобов`язати слідчого внести до ЄРДР його заяву про злочин працівниками поліції від 30.05.2021, повідомити її реєстраційний номер електронною поштою. Прийняти окрему ухвалу щодо бездіяльності слідчого. У разі відмови у прийнятті окремої ухвали про перевищення повноважень слідчим за невнесення заяви до ЄРДР детально розписати про висновки суду із посиланням на конкретну норму Конституції України, норми КПК України.
Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 03.06.2021 скарга визначена на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .
Після отримання скарги слідча суддя вирішує питання про наявність підстав для відкриття провадження за скаргою чи про прийняття одного з рішень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 304 КПК України.
Вивчивши матеріали скарги на предмет її підсудності Вищому антикорупційному суду, слідча суддя приходить до такого висновку.
Питання предметної підсудності Вищого антикорупційного суду врегульоване нормами ст. 33-1 КПК України.
Частиною 2 статті 33-1 КПК України визначено, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
До підсудності Вищого антикорупційного суду частиною першою статті 33-1 КПК України віднесені кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.
У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368, 368-3–369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.
Пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК України передбачено вичерпний перелік умов, за наявності яких вище зазначенні кримінальні правопорушення можуть відноситися до підсудності Вищого антикорупційного суду. Однією з умов є вчинення злочину конкретним суб`єктом, вказаним в переліку у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України. 
ОСОБА_2 звертаючись до керівника ТУ ДБР розташованого у м. Києві у заяві про злочин вказує, що «29.05.2021 працівниками поліції зламано руку та сильно побито, що спричинило струс мозку та інші ушкодження, громадянину ОСОБА_3 , 1989 року народження, в районі радіо ринку в межах вул. Ушинського. На підставі вимог ст. 214 КПК України просив внести його заяву до ЄРДР за ознаками ст. 364, ч. 3 ст. 365 КК України». 
Разом з тим, зміст даної заяви про злочини працівників поліції, не містить даних щодо вчинення їх суб"єктами, визначеними у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Окрім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що злочин, передбачений  ст. 364 КК України належить до переліку корупційних злочинів, зазначених в примітці статті 45 КК України. При цьому, скарга ОСОБА_2 не містить відомостей про розмір предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди, що в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків). Відтак, відсутні умови, зазначені у п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України. 
Поміж іншим, у заяві ОСОБА_2 , відсутня інформація щодо умови, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 216 КПК України.
Окрім того, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 365 КК України згідно положень ст. 33-1 КК України не належать до підсудності Вищого антикорупційного суду.
З огляду на викладені обставини щодо вчинення кримінальних правопорушень, скарга ОСОБА_2 від 03.05.2021 не належить до підсудності Вищого антикорупційного суду.
Системне тлумачення ч. 1 ст. 33-1 КПК України дає підстави для висновку про неприпустимість виходу за межі тієї підсудності, яка є безсумнівною, з огляду на загальні засади кримінального провадження, зокрема законність та верховенство права, однією зі складових якого є принцип юридичної визначеності.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
З огляду на зазначене, розгляд Вищим антикорупційним судом справ, які не належать до його підсудності, є порушенням правил підсудності, що суперечить припису щодо розгляду справи судом, встановленим законом.
Пунктом другим ч. 2 ст. 304 КПК України визначено, що скарга на бездіяльність слідчого, передбачена ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Зважаючи на наведені обставини і правові норми, скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про зобов`язання вчинити певні дії, слід повернути особі на підставі п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, як таку, що не підлягає розгляду в цьому суді.
На підставі наведеного вище, керуючись статтями 33-1, 216, 303, 304, 309, 372 КПК України, слідча суддя, -
ПОСТАНОВИЛА:
Скаргу  ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про зобов`язання вчинити певні дії, - повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали направити особі, яка подала скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Роз`яснити особі, які подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Слідча суддя                                                                                                         ОСОБА_1