ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3612/21 Справа № 207/1741/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Погребняк Т. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
за участю секретаря – Синенка Є.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за апеляційною скаргою
               Приватного акціонерного товариства 
               «Страхова компанія «Українська страхова група»,

на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», третя особа ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування, - 

                                ВСТАНОВИЛА: 

ОСОБА_1 у травні 2019 року звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», третя особа  ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування(а.с. 4-8).
В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 07 грудня 2018 року на території автомобільної стоянки «Credo» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Матросова, 19 загорівся автомобіль марки MERCEDEZ-BENZ модель VITO 111, номерний знак НОМЕР_1 , який належить третій особі - ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль MERCEDEZ-BENZ VITO 111 створив дорожньо-транспортну пригоду, оскільки після загоряння він почав рухатись і зіткнувся з автомобілем INFINITI FX35, номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_1 . Внаслідок зіткнення автомобіль позивачки INFINITI FX35 номерний знак НОМЕР_2 також загорівся. На місце події прибули старший лейтенант ЦЗ ОСОБА_3 та оперуповноважений сектору кримінальної поліції Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 . Згідно зі звітом про причину пожежі осередком пожежі був саме моторний відсік автомобіля MERCEDEZ-BENZ VITO 111, а сама пожежа виникла внаслідок теплових проявів електричної енергії в результаті короткого замикання електромережі, що і спричинило дорожньо- транспортну пригоду. В результаті пошкодження при ДТП автомобіля INFINITI FX35, номерний знак НОМЕР_2 , позивачем була проведена оцінка та складено Звіт № 1-КТЗ про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля марки Іnfiniti модель FХ35, реєстраційний номер НОМЕР_2 , vin: НОМЕР_3 . Згідно з п. 1.7 «Звіту про оцінку» КТЗ має термічні пошкодження передньої частини кузова і салону, які були спричинені дорожньо-транспортною пригодою (вигоріла передня частина кузова та салон). Враховуючи вимоги ДСТУ-2324-93 «Автомобілі легкові. Кузови. Приймання до ремонту і видача після ремонту» даний КТЗ в ремонт не приймається, тому відновити його до вимог виробника неможливо. Відповідно до Звіту про оцінку транспортного засобу вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля Іnfiniti FХ35 реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає 686 960,00 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «ГЛОБУС» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2721933. Згідно з п. 2 Полісу страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Як вже було встановлено Звітом про причину пожежі, причиною ДТП стало коротке замикання електромережі автомобіля MERCEDEZ-BENZ VITO 111. З огляду на те, що дана дорожньо-транспортна пригода, що стала підставою для звернення позивача до суду, безпосередньо є причиною загорання транспортного засобу позивача і тому є страховим випадком, що підлягає відшкодуванню з боку страховика, а саме відповідача по справі Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «ГЛОБУС». Страхувальником цивільно-правової відповідальності є ОСОБА_2 , який є власником автомобіля MERCEDEZ-BENZ VITO 111, який загорівся і створив дорожньо-транспортну пригоду. Згідно з п. 4 Полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить сто тисяч гривень. Так, дорожнього-транспортна пригода, що сталася на стоянці 07 грудня 2018 року є страховим випадком, у зв`язку з яким відповідач зобов`язаний сплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень. Як відомо позивачу, ОСОБА_2 неодноразово звертався до відповідача і в телефонному режимі, і шляхом направлення заяв. Проте, відповідач у телефонному режимі повідомив, що дана подія не є страховим випадком, а письмові заяви взагалі ігнорує. У позивача є підстави вважати, що відповідач свідомо затягує з виплатою страхового відшкодування, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав з даним позовом. 03.05.2019 року позивач звернулась до ТДВ «СТДВ «Глобус» із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просила страховика здійснити виплату страхового відшкодування у розмірі 100 000,00 грн. і надала відповіді реквізити. Позивачем було отримано лист від ТДВ «СТДВ «Глобус» з вих.№ ЦВ-ЦВ-8901/1 від 06.05.2019 року. В даному листі ТДВ «СТДВ «Глобус» визначило дане звернення як повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але дане звернення є заявою про виплату страхового відшкодування. До того ж, відповідь ТДВ «СТДВ «Глобус» не містить інформації щодо здійснення страхового відшкодування або відмови у такому відшкодуванні.
Просила суд стягнути з ТДВ «СТДВ «Глобус» страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн.
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської областівід 12 березня 2020 року до участі у справі залучено в якості правонаступника відповідача — Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», у зв`язку з тим, що Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" припиняється внаслідок передання всього свого майна, всіх прав та обов`язків іншому господарському товариству — правонаступнику Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Українська страхова група» (а.с. 175). 
Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 98 000 (дев`яносто вісім тисяч) грн. 00 коп.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь  ОСОБА_1 судовий збір в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн. 00 коп. (а.с. 207-217).
Не погоджуючись з вказаним рішенням суд, ПАТ «СК «Українська страхова група»подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, висновки зроблені судом не відповідають обставинам справи, неправильно досліджено докази та невірна надана їм оцінка, а також на невірне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права (а.с. 225-232).
ОСОБА_1  скористалась своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України та подала відзив на апеляційну скаргу ПАТ «СК «Українська страхова група».
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав. 
Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи частково позовні вимоги  ОСОБА_1  суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обгрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2721933 (арк.с. 9) цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «ГЛОБУС». Згідно з п. 2 Полісу страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Згідно з п. 4 Полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить сто тисяч гривень. Згідно Протоколу 16 (арк.с. 106) та договору про приєднання (арк.с. 111) Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" припинилося внаслідок передання всього свого майна, всіх прав та обов`язків іншому господарському товариству — правонаступнику Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Українська страхова група». 
07 грудня 2018 року на території автомобільної стоянки «Credo» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Матросова, 19 загорівся автомобіль марки MERCEDEZ-BENZ модель VITO 111, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 . Після того, автомобіль MERCEDEZ-BENZ VITO 111 створив дорожньо-транспортну пригоду, оскільки після загоряння він почав рухатись і зіткнувся з автомобілем INFINITI FX35, номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (арк.с. 10). Внаслідок зіткнення автомобіль INFINITI FX35 номерний знак НОМЕР_2 також загорівся. На місце події прибули старший лейтенант ЦЗ ОСОБА_3 та оперуповноважений сектору кримінальної поліції Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 . Згідно зі звітом про причину пожежі (арк.с. 20) осередком пожежі був саме моторний відсік автомобіля MERCEDEZ-BENZ VITO 111, а сама пожежа виникла внаслідок теплових проявів електричної енергії в результаті короткого замикання електромережі, що і спричинило дорожньо- транспортну пригоду.
В результаті пошкодження при ДТП автомобіля INFINITI FX35, номерний знак НОМЕР_2 , позивачем була проведена оцінка та складено Звіт №1-КТЗ (арк.с. 11-18) про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля марки Іnfiniti модель FХ35, реєстраційний номер НОМЕР_2 , vin: НОМЕР_3 . Згідно з п. 1.7 «Звіту про оцінку» КТЗ має термічні пошкодження передньої частини кузова і салону, які були спричинені дорожньо-транспортною пригодою (вигоріла передня частина кузова та салон). Враховуючи вимоги ДСТУ-2324-93 «Автомобілі легкові. Кузови. Приймання до ремонту і видача після ремонту» даний КТЗ в ремонт не приймається, тому відновити його до вимог виробника неможливо. Відповідно до Звіту про оцінку транспортного засобу вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля Іnfiniti FХ35 реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає 686 960,00 грн.
Допитаний у суді фахівець, яким складено звіт, свідок ОСОБА_5 підтвердив відповідність складеного звіту фактично виявленим ним пошкодженням та оцінку завданої шкоди.
03.05.2019 року позивач звернулась до ТДВ «СТДВ «Глобус» із заявою про виплату страхового відшкодування (арк.с. 21), в якій просила страховика здійснити виплату страхового відшкодування і надала відповіді реквізити. ТДВ «СТДВ «Глобус» листом з вих.№ ЦВ-ЦВ-8901/1 від 06.05.2019 року (арк.с. 23) звернулось до позивача ОСОБА_1 з проханням надати всі необхідні документи про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та виконати своє зобов`язання згідно ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо збереження транспортного засобу у такому стані, в якому він знаходився після дорожньою - транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник та повідомити місце знаходження транспортного засобу Infiniti FX35, державний реєстраційний № НОМЕР_2 , для огляду представником ТДВ «СТДВ Глобус». 
Згідно висновку Південного ВП Кам`янського ВП від 11 грудня 2018 року за матеріалами ЖЄО № 18557 від 07 грудня 2018 року (арк.с. 80): 07 грудня 2018 року о 03 год. 00 хв. до чергової частини Південного ВП Кам`янського ВП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 07 грудня 2018 року о 02 год. 59 хв. за адресою м. Кам`янське, вул. Матросова, 19 на автостоянці горять два автомобілі. В результаті вищевказаного горіння, пошкоджень зазнали наступні транспортні засоби, а саме транспортний засіб Mersedes-Bens Vito 111CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , транспортний засіб Infiniti FX 35, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , транспортний засіб ВАЗ 2102, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , транспортний засіб Deo Lanos, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , транспортний засіб Chevrolet Aveo, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , транспортний засіб Chevrolet Lacetti, державний реєстраційний номер НОМЕР_8 .
Показами допитаних у суді свідків повністю підтверджується той факт, що автомобіль ОСОБА_2 , відповідальність якого застрахована відповідачем, під час виникнення загоряння рухався і здійснив зіткнення з автомобілем позивачки, внаслідок чого загорівся останній, а також те, що причиною займання автомобіля позивачки Infiniti FX 35 та пошкодження його внаслідок пожежі і відповідно завдання збитків, визначених за звітом оцінювача, стало зіткнення з ним автомобіля Mersedes-Bens Vito 111CDI, який належить ОСОБА_2 .
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.ст. 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Згідно ст. 6 даного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно зі ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором, відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором.
Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.
За змістом статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплати страхувальникові або іншій особі, визначений у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до пункту 3 статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.
Аналогічні за змістом положення передбачені статтею 992 ЦК України.
Статтею 526 ЦК України тпередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
Отже, грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.
Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору страхову суму. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.
Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, яким у цих правовідносинах виступає страховик.
При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування.
Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 6-927цс16.
Згідно Закону України “Про дорожній рух” власники транспортних засобів або особи, які їх експлуатують, зобов`язані забезпечувати своєчасне і в повному обсязі проведення робіт по їх технічному обслуговуванню і ремонту згідно з нормативами, встановленими виробниками відповідних транспортних засобів.
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу Цивільного захисту України, дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху дорожнього транспортного засобу, внаслідок якої загинули або зазнали травм люди чи заподіяна шкода майну.
Таким чином, колегія суддів погоджується з тим, що матеріалами справи підтверджується наявність причинно-наслідкового зв`язку між завданням позивачу матеріальної шкоди та настанням страхового випадку. Згідно висновку Південного відділення поліції від 11.12.2018 за фактом звернення ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення не встановлено, однак підтверджено причину пошкодження належного їй авто. При цьому відповідачем не наведено доказів несправності автомобіля, належного страхувальнику, вчинення ним протиправних дій, спрямованих на настання страхового випадку та взагалі не оспорено обставини, викладені у звіті про причину пожежі. Під час судового розгляду справи встановлено, що подія, внаслідок якої пошкоджено майно позивачки, має ознаки ДТП, оскільки сталася під час руху транспортного засобу, що належить особі, відповідальність якої застраховано відповідачем.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в СТДВ «Глобус», та згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2721933 ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, становить 100000 грн., 2000 грн. - розмір франшизи.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначений вичерпний перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, до яких зокрема відноситься: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, враховуючи передбачені підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, відмова страховика у здійсненні страхового відшкодування у випадку іншому, поміж передбачених ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є безпідставною та такою, що не ґрунтується на Законі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування підлягають задоволенню частково в межах встановленого ліміту відповідальності згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/2721933, який на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, становить 100 000 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в сумі 98 000 грн., в частині 2 000 грн. - розміру франшизи, у стягненні відмовити. 
Виходячи з встановлених конкретних обставин справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про часткове задоволення позовних вимог та ухвалив обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам закону.
Доводи скарги про те, що ОСОБА_6 не зберегла пошкоджене майно (транспортний засіб) у такому стані, в якому воно знаходилось після ДТП до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник, а також не забезпечила йому можливість провести огляд пошкодженого майна, що призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання та розмір заподіяної шкоди, колегія суддів вважає безпідставними враховуючи наступне.
Статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає обов`язок водіїв та власників транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власників пошкодженого майна зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТБСУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).
Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТБСУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.
Дії страховика після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду визначені статтею 34 Закону, за змістом якої страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.
Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТБСУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТБСУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТБСУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
З матеріалів справи вбачається, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від ОСОБА_1 , а саме 14.12.2018 року, ТДВ «СТДВ «Глобус» не вчинило дій, передбачених статтею 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової дієздатності власників наземних транспортних засобів», щодо направлення свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна, та в подальшому позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування.
ТДВ «СТДВ «Глобус» вищезазначений обов`язок не виконало, тому після спливу встановленого в законі строку, позивач правомірно звернулась до оцінювача ТОВ “Європейська оціночна компанія” ОСОБА_5 , який має відповідне свідоцтво (а.с. 17-18), з метою визначення розміру завданої шкоди в результаті ДТП.
В результаті пошкодження при ДТП автомобіля INFINITI FX35, номерний знак НОМЕР_2 була проведена оцінка та складено Звіт №1-КТЗ (арк.с. 11-18) про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля марки Іnfiniti модель FХ35, реєстраційний номер НОМЕР_2 , vin: НОМЕР_3 . Згідно з п. 1.7 «Звіту про оцінку» КТЗ має термічні пошкодження передньої частини кузова і салону, які були спричинені дорожньо-транспортною пригодою (вигоріла передня частина кузова та салон). Враховуючи вимоги ДСТУ-2324-93 «Автомобілі легкові. Кузови. Приймання до ремонту і видача після ремонту» даний КТЗ в ремонт не приймається, тому відновити його до вимог виробника неможливо. Відповідно до Звіту про оцінку транспортного засобу вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля Іnfiniti FХ35 реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає 686 960,00 грн.
Посилання в апеляційній скарзі на невиконання позивачем листа вих.№ ЦВ-ЦВ-8901/1 від 06.05.2019 року (арк.с. 23), колегія суддів не бере до уваги на підставі вище викладеного.
Встановивши ці обставини, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку, що відмова страховика у виплаті страхового відшкодування потерпілому не ґрунтується на вимогах закону, оскільки матеріали справи не містять даних про невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків, які призвели до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причин та обставин її настання або розмір заподіяної шкоди.
Доводи скарги щодо ненадання позивачем разом із заявою про виплату страхового відшкодування, колегія суддів не бере до уваги, оскільки ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у виплаті стархового відшкодування, а тому у відповідності до вимог вказаної статті це не може бути підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування позивачу. 
Доводи скарги щодо Звіту №1-КТЗ, колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідачем не надано доказів на спростування висновків зроблених в цьому звіті, а лише зводяться до переоцінки вказаного доказу, однак, оцінка доказів є прерогативою суду, а переоцінка доказів учасниками процесу не передбачена чинним законодавством.
Доводи скарги стосовно того, що оцінювач при складанні звіту не повідомлявся про кримінальну відповідальність, колегія суддів не бере до уваги, оскільки, оцінювач ОСОБА_5 був допитаний в якості свідка у суді першої інстанції та був попереджений про кримінальну відповідальність.
Доводи скарги щодо відсутності вини ОСОБА_2 , колегія суддів не бере до уваги, як безпідставні, оскільки вказані обставини були встановлені судом на підставі письмових доказів наявних в матеріалах справи та показів свідків та відповідачем не надано будь-яких належних доказів на спростування вказаних доказів та показів свідків. 
Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції. 
Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.
Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»– залишити без задоволення.
Рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 жовтня 2020 року– залишити без змін.        

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                Е.Л. Демченко
                                                               
                                                                       М.О. Макаров