Справа № 459/1323/20                                        Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І. 
Провадження № 22-ц/811/2784/20                                Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 
Категорія:83

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Савуляка Р.В., Приколоти Т.І.,
секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні позивача,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області в складі судді Рудакова Д.І. від 23 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Червоноградського міського відділу виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), з участю третьої особи: товариства з обмеженою відповідальністю «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» про зняття арешту з нерухомого майна , -

в с т а н о в и л а : 

рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Вказане рішення оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги повністю. 
З рішення суду не погоджується та вважає, що судом неповно досліджено всі обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права. Не погоджується з висновками суду про те, що він не наділений правом звернення до суду, оскільки не був стороною виконавчого провадження. Крім того зазначає, що судом не описано та не взято до уваги те, що передача у власність нежитлової будівлі вже відбулася так як нотаріусом вчинено дію по посвідченню даного акту прийому-передачі та перевірено законність дій по передачі нежитлової будівлі від одного власника іншому. Вказує, що в матеріалах справи знаходиться копія договору купівлі-продажу 15/100 частин будівлі, що знаходиться на АДРЕСА_1 від 26.12.2007 року та довідка Червоноградського МБТІ про реєстрацію права власності даної будівлі за третьою особою 25.01.2008 року. Згідно п.6 договору купівлі-продажу на момент купівлі продажу жодних заборон та арештів на майно не існувало. Тобто власність на будівлю набуто швидше ніж накладено арешт, проте судом даного аргументу не взято до уваги. Зазначає, що судом не досліджувалася обставина щодо арешту накладеного відповідачем у 2012 році. Вважає, що відповідачем порушено норми ч.ч.1,2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».
В судове засідання, окрім позивача решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на реч.2 ч.1 ст.247, ч.1 ст. 81 ЦПК України та ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ч.ч.1,2,3 ст. Закону України «Про виконавче провадження», та відмовляючи у задоволені позову, виходив з того, що відповідно до договору купівлі-продажу 15/100 частин будівлі (поз.8), що знаходиться по АДРЕСА_1 від 26.12.2007 року ДП «Червоноградське шахтне ремонтно-будівельне управління» передав ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» 15/100 частин будівлі (поз.8) загальною площею 157,1 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.05.2020 року на нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 (власник ДП «Червоноградське шахтне ремонтно-будівельне управління») на підставі постанови ДВС м. Червонограда від 28.02.2008 року накладено арешт; на цю ж нежитлову будівлю накладено арешт у відповідності до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.03.2012 року. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.11.2019 року ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» є власником 15/100 частини нежитлової будівлі (поз.8) загальною площею 157,1 кв.м. Рішенням учасників (засновників) ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» від 18.03.2020 року ОСОБА_2 призначено 19.03.2020 року директором ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління». На виконання рішення учасників товариства позивач набув право власності на майно на підставі акту прийому передачі від 25 березня 2020 року, який підписано ним та ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління», згідно якого Товариство передає, а учасник товариства - ОСОБА_1 приймає у приватну власність 15/100 частки нежитлової будівлі (поз.8) загальною площею 157,1 квадратний метр, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , балансовою вартістю 33000,00 гривень. Суд встановив, що згідно довідки КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» від 12.08.2019 року № 4489 станом на 31.12.2012 року в КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» 15/100 частин нежитлової будівлі по АДРЕСА_2 , зареєстровано за ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління». 03.04.2020 року позивач звернувся до Червоноградського МВ ДВС Західного міжрегіонального управління МЮ із заявою про зняття арешту з нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 (позиція8). Відповідно до повідомлення Червоноградського МВ ДВС Західного міжрегіонального управління МЮ від 16.04.2020 року згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на будівлю за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт згідно постанови № 311-3 від 28.02.2008 року, винесеної ДВС Червоноградського МУЮ. Відносно вказаного боржника відсутні будь-які дані щодо перебування на примусовому виконанні виконавчих проваджень, оскільки система, у якій реєструються виконавчі провадження, була створена та почала працювати в повному обсязі з 2008 році. З врахуванням вищенаведеного, беручи до уваги вимоги ч.1 ст.81 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду доказів того, що він був стороною виконавчих проваджень, в межах яких були накладені арешти на нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 , тому останній не наділений правом звернення до суду із цим позовом. Крім цього, суд зазначив, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що вказані вище арешти накладені незаконно. Таким чином, суд вважав, що позов не задовольняється.
Колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції немає.
13.05.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Червоноградського МВ ВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління», в якому просив:
?зняти арешт з нерухомого майна: 
oреєстраційний номер обтяження 6753550 накладений постановою АМ821724 28.0.2008 року ДВС м. Червоноград на нежитлову будівлю, адреса АДРЕСА_1 позиція 8 та 
oреєстраційний номер обтяження 12293744 накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 31256101 від 20.03.2012 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Дмитришин М.М. на нежитлову будівлю, адреса АДРЕСА_1 позиція 8.
В обґрунтування позову послався на те, що 18 березня 2020року згідно рішення учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» вирішив вийти з числа учасників товариства та отримати майно в рахунок повернення коштів внесених останнім в статутний фонд товариства. Дану дію проведено державним реєстратором Червоноградської міської ради Томак О.М. 23.03.2020 року. На виконання рішення учасників товариства набув права власності на майно на підставі акту прийому передачі від 25 березня 2020 року, який підписано ним та ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління», згідно якого Товариство передає, а учасник товариства – ОСОБА_1 приймає у приватну власність 15/100 частки нежитлової будівлі (поз.8) загальною площею 157,1 квадратний метр, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , балансовою вартістю 33 000,00 гривень. Вказує, що для здійснення державної реєстрації відповідних дій по внесенню відомостей про нового власника нежитлової будівлі подав заяву до реєстратора речових прав на нерухоме майно Червоноградської міської ради Вашків Ю.Я., яка в процесі опрацювання документів повідомила, що зареєструвати право власності за ним не можна через накладення арештів на нерухоме майно державною виконавчою службою Червоноградського міського управління юстиції 28 лютого 2008 року та 20 березня 2012 року. З даного приводу ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» звернулося із заявою про зняття арештів з нежитлового приміщення до Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надалі «Відповідач». 23 квітня 2020 року Відповідач своїм листом під №7009/18.13-22/6635 повідомив про те, що накладено арешт на нерухоме майно будівлю за адресою: АДРЕСА_1 згідно постанови №311-3 від 28.02.2008 року, але зняти арешт Відповідач не має можливості через те, що даних в автоматизованій системі виконавчих проваджень (АСВП) відносно Третьої особи без самостійних вимог відсутні будь-які виконавчі провадження, тому слід звернутися до суду з питанням зняття арешту з майна. В даному випадку постановою ДВС м. Червонограда АМ 821724 від 28.02.2008 року накладено арешт на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , позиція 8, що належить ДП «Червоноградське шахтне ремонтно-будівельне управління». Проте власником нерухомого майна згідно договору купівлі-продажу 15/100 частин будівлі (поз.8) від 26 грудня 2007 року, та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, була Третя особа без самостійних вимог, що підтверджується вказаним договором, актом прийому передачі та довідкою виданою Червоноградським МБТІ про те що 15/100 нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , позиція 8 зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» посвідченого Червоноградською державною нотаріальною конторою 26.12.2007 року за №1-2875 та акту прийому передачі від 27.12.2007 року та записано 25.01.2008 року в реєстрову книгу №1ф/нж, 1ю/нж за №78,190. Жодних заборон на момент відчуження нерухомого майна не було тому Відповідачем було порушено вищевказані норми Закону України «Про виконавче провадження». Позивач, а до часу передачі нерухомого, третя особа є власником 15/100 частин нежитлової будівлі в АДРЕСА_1 , позиція 8, площею 157,1 метр квадратний, але через існуючу заборону відчуження позивач не може належним чином розпоряджатись своїм майном.
Як вбачається із матеріалів справи – відповідно до договору купівлі-продажу 15/100 частин будівлі, що знаходиться на АДРЕСА_1 від 26.12.2007 року ДП «Червоноградське шахтне ремонтно-будівельне управління» передав ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» 15/100 частин будівлі (поз.8) загальною площею 157,1 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповідності до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.05.2020 року на нежитлову будівлю на АДРЕСА_2 (власник ДП «Червоноградське шахтне ремонтно-будівельне управління») на підставі постанови ДВС м. Червонограда від 28.02.2008 року накладено арешт; на цю ж нежитлову будівлю накладено арешт у відповідності до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.03.2012 року.
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.11.2019 року ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» є власником 15/100 частини нежитлової будівлі загальною площею 157,1 кв.м.
Рішенням учасників (засновників) ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління» від 18.03.2020 року ОСОБА_2 призначено 19.03.2020 року директором ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління».
На виконання рішення учасників товариства позивач набув право власності на майно на підставі акту прийому передачі від 25 березня 2020 року, який підписано ним та ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління», згідно якого Товариство передає, а учасник товариства – ОСОБА_1 приймає у приватну власність 15/100 частки нежитлової будівлі (поз.8) загальною площею 157,1 квадратний метр, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , балансовою вартістю 33000,00 гривень.
Згідно з довідкою КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» від 12.08.2019 року № 4489 станом на 31.12.2012 року в КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» 15/100 частин нежитлової будівлі по АДРЕСА_2 , зареєстровано за ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління».
Позивач 03.04.2020 року звернувся до Червоноградського МВ ДВС Західного міжрегіонального управління МЮ із заявою про зняття арешту з нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 .
Відповідно до повідомлення Червоноградського МВ ДВС Західного міжрегіонального управління МЮ від 16.04.2020 року згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на будівлю за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт згідно постанови № 311-3 від 28.02.2008 року, винесеної ДВС Червоноградського МУЮ. Відносно вказаного боржника відсутні будь-які дані щодо перебування на примусовому виконанні виконавчих проваджень, оскільки система, у якій реєструються виконавчі провадження, була створена та почала працювати в повному обсязі з 2008 році.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 36 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках – особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція. Заяви боржників про неправильність включення майна в опис розглядаються в порядку, передбаченому ст.409 КПК, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі або в порядку, передбаченому ст.373 ЦПК, якщо опис проводився судовим виконавцем.
Також, відповідно до п. 2 постанови Пленуму ВССУ № 5 від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). 
Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках – особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі – Закон про виконавче провадження).
У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. 
У випадку безоплатної передачі майна юридичній особі ця особа також є відповідачем у справі. 
У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор. 
Зважаючи на ст.ст. 4, 12, 13, 42, 43, 48-51 ЦПК України та вказані вимоги роз`яснень норм закону судами касаційної інстанції задоволення позову у справі про знаття арешту з майна (із спірної нежитлової будівлі про яку йшлося) без участі особи (осіб), в інтересах якої (яких) накладено арешт як відповідача (відповідачів), а також у даному випадку особи, право власності якої на вказаний об`єкт зареєстроване у встановленому законом порядку, слід вважати неможливим. Та належним відповідачем у такій категорії справ не є особа, держаний орган яким здійснено накладення арешту.
Зважаючи на наведене, а саме позовні вимоги та їх обґрунтування позивачем, – належними відповідачами у даному спорі повинні бути принаймні: особа в інтересах якої накладено арешт; ТзОВ «Червоноградське ремонтно-будівельне управління», ДП «Червоноградське шахтне ремонтно-будівельне управління».
Такі до участі у розгляді справи як відповідачі не залучені. 
Лише за наявності належного відповідача (відповідачів) у справі суд взмозі вирішувати питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог та взмозі вирішити питання про їх задоволення. Без залучення такого (таких) належного відповідача позовні вимоги задоволені бути не можуть.
Крім цього, позивачем не подано жодних доказів про те в чиїх інтересах накладено арешт, про зняття якого подано позов, а тому суд першої інстанції був позбавлений можливості роз`яснення позивачу його права на заявлення клопотання про залучення такої особи як належного відповідача.
Зважаючи на вказане суд був позбавлений можливості ухвалити рішення про задоволення позовних вимог, тому рішення суду про відмову у задоволенні позову слід вважати таким, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.
Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу слід відхилити. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
       Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 23 червня 2020 року– залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного суду.

Повний текст постанови складено 22 червня 2021 року.

        Головуючий :                 Я.А. Левик

       Судді:                 Р.В. Савуляк 

                                                                                       Т.І. Приколота