Провадження № 33/4820/59/21 
Справа № 676/5015/20 Головуючий в 1-й інстанції Гладій Л. М. 
Категорія: 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Савлівої Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника Савлівої Л.О. на постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2020 року, –
в с т а н о в и л а:

Цією постановою  ОСОБА_1 ,     ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.
За постановою суду,   ОСОБА_1 12 вересня 2020 року о 16 год. 57 хв. по вул.Привокзальна, 17а, м. Кам`янць-Подільського Хмельницької області керував транспортним засобом – автомобілем марки «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук) і в порушення вимог пункту 2.5 ПДР, відповідно до якого – «Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Не погоджуючись із таким рішенням, захисник ОСОБА_1 – адвокат Савліва Л.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Стверджує, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, а у протоколі висловив свою незгоду з підозрою поліцейського.
Крім того в протоколі не зазначено, який саме огляд ОСОБА_1 відмовився проходити, та невірно сформульований зміст порушення.
Апелянт звертає увагу, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим протокол вважається недопустимим доказом вини ОСОБА_1 .
В матеріалах справи відсутнє направлення водія ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.
Також вважає не відсторонення працівниками поліції водія ОСОБА_2 від подальшого керування транспортним засобом грубим порушенням, що в сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейських з оформлення матеріалів. 
Апелянт зазначає, що показання свідків не узгоджуються з фактичними обставинами справи, що ставить під сумнів достовірність, наданих до суду матеріалів, тому вважає їх письмові показання недопустимим доказом, а рішення місцевого суду, яке ґрунтується на даних показаннях, незаконним.
Неналежне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, неотримання ним судової повістки, позбавило його прав, передбачених ч.2 ст.268 КУпАП.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Савлівої Л.О., які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення за таких підстав.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.
Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у скоєнні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.
Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №487211 від 12.09.2020 року слідує, що ОСОБА_1 12 вересня 2020 року о 16 год. 57 хв. по вул.Привокзальна, 17 а м. Кам`янць-Подільського Хмельницької області керував транспортним засобом – автомобілем марки «VOLKSWAGEN CADDY», д.н.з.  НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук) від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я   в присутності свідків відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність  передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).
З пояснень свідків ОСОБА_3 (а.с.3) та ОСОБА_4 (а.с.4) слідує, що вони були очевидцями того, як ОСОБА_1 відмовився пройти перевірку для визначення його стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер на місці зупинки та в медичному закладі і були присутніми при складанні протоколу.
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
З переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто, на прохання працівника поліції здійснив перепаркування автомобіля, і в процесі спілкування з поліцейським, останнім було встановлено, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння, тому було запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotester Drager 6810 або в медичному закладі у встановленому законом порядку, але, той, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. При цьому поліцейський каже, що він просив ОСОБА_1 перепаркувати автомобіль, незнаючи що той вживав алкогольні напої.
Пояснення ОСОБА_1 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, оскільки він не керував транспортним засобом, спростовується переглянутим відеозаписом, та розцінюється як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення. 
Доводи апелянта про те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся, а у протоколі висловив свою незгоду з підозрою поліцейського, спростовуються переглянутим у судовому засіданні апеляційної інстанції відеозаписом.
Твердження захисту, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, є помилковим, так як лише при згоді водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку видається зазначене направлення.
Факт не відсторонення працівниками поліції водія ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом не спростовує вини ОСОБА_2 у вчиненому адміністративному правопорушенні, тому такі доводи не заслуговують на увагу.
Обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксовані на вказаному відеозаписі, а тому, не допит свідків в судовому засіданні, на що є посилання в апеляційній скарзі, не є істотним порушенням вимог закону, які б були підставою для скасування судового рішення, так як винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується сукупністю інших доказів.
Неналежне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, неотримання ним судової повістки, що на думку сторони захисту позбавило водія прав, передбачених ч.2 ст.268 КУпАП, є помилковим, оскільки останній відмовився від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначено час, дату та місце розгляду в суді даного протоколу.
Крім того, своє право на участь в судовому засіданні ОСОБА_1 реалізував в процесі апеляційного розгляду, в якому був присутній він та його захисник і мали можливість давати пояснення, подавати докази, тому не вбачається порушення права на його захист при розгляді цієї справи.
Інші доводи сторони захисту в апеляційній скарзі і в судовому засіданні апеляційної інстанції не спростовують вини ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладене на  ОСОБА_1 , адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.289, ст.294 КУпАП, суддя- 
п о с т а н о в и л а:
Постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2020 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                         Л.М. Кулеша