Ухвала
 
12 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 531/295/19
 
провадження № 61-3071ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 26 січня 2021 року у справі за  позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину майна,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним вище позовом та просила встановити факт її проживання разом з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з червня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати майно спільною сумісною власністю подружжя, а саме: автомобіль ЗІЛ-130, номер НОМЕР_1 , 1980 року випуску, вантажний причіп до нього ГБК 819, 1981 р.в., номер НОМЕР_2 , рама № НОМЕР_3 , автомобіль КІА Cerato, номер НОМЕР_4 , 2008 року випуску; визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеного майна.
 
Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 26 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2020 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково, а саме: встановлено факт спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 21 вересня 2001 року по 30 листопада 2016 року; визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 автомобіль ЗІЛ-130, номер НОМЕР_1 , 1980 року випуску, вантажний причіп до нього ГБК 819, 1981 року випуску, номер НОМЕР_2 , рама № НОМЕР_3 , автомобіль КІА Cerato, номер НОМЕР_4 , 2008 року випуску; визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку майна, а саме: автомобіль ЗІЛ-130, номер НОМЕР_1 , 1980 року випуску, вантажний причіп до нього ГБК 819, 1981 року випуску, номер НОМЕР_2 , рама №  НОМЕР_3 , автомобіль КІА Cerato, номер НОМЕР_4 , 2008 року випуску.
 
25 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 26 лютого 2021 року, в якій заявник просить оскаржуване судове рішення скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                      від 10 березня 2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без руху. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
 
На усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 березня 2021 року заявник направив до суду запитувані матеріали.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року у справі № 6-135цс13, постановах Верховного Суду від 25 січня 2018 року у справі № 337/5266/15-ц, від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, що відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга  ОСОБА_1 подана у строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Крім того, до касаційної скарги додано клопотання про зупинення виконання оскарженого судового рішення до закінчення його перегляду у касаційному порядку.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Вирішуючи питання про зупинення виконання/дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Клопотання про зупинення виконання/дії судового рішення має бути вмотивованим, містити підстави для зупинення виконання/дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
 
Перевіривши доводи заявленого клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання оскарженого судового рішення до закінчення його перегляду у касаційному порядку вбачається, що воно не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведено доводів, які дають підстави для висновку про необхідність такого зупинення та не  надано належних цьому доказів, а припущення заявника щодо дій, які можливо трапляться та/або не трапляться у майбутньому, судом не приймаються до уваги.
 
Ураховуючи наведене, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виконання оскарженого судового рішення слід відмовити, оскільки оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для його зупинення судом касаційної інстанції.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину майна за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 26 січня 2021 року. 
 
Витребувати з Карлівського районного суду Полтавської області вищезазначену цивільну справу № 531/295/19.
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 26 січня 2021 року відмовити.
 
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані 
до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк. 
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                        О. М. Осіян
                                    
                                                                                                             О. В. Білоконь
 
                                                                                                                          Н. Ю. Сакара