Ухвала  
 
15 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 644/7809/18
 
провадження № 61-2900ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                 Черняк Ю. В., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання батьківства, визнання права власності на частину квартири, земельної ділянки та житлового будинку,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до                     ОСОБА_2 , треті особи: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання батьківства, визнання права власності на частину квартири, земельної ділянки та житлового будинку.
 
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з жовтня 2011 року до 16 серпня 2018 року.
Визнано ОСОБА_1 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого ОСОБА_2 .
Внесено зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер актового запису про народження дитини № 245, вчинений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 22 лютого 2013 року, де у відомостях про батьківство вказати батьком дитини ОСОБА_1 , змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_4 » ( ОСОБА_5 ) на « ОСОБА_6 ».
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 32,4 кв. м, житловою площею 16,3 кв. м, у порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 47,6 кв. м, житловою площею 28,5 кв. м, у порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,15 га, кадастровий номер № 6310138500:14:015:0009, у порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 вересня     2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
У лютому 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                      від 11 березня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику визначити та доплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує його сплату; уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок заявник направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 березня                     2021 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить постанову Харківського апеляційного суду від 08 лютого             2021 року скасувати, а рішення Орджонікідзевського районного суду                      м. Харкова від 08 вересня 2020 року залишити без змін.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення                 ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі                                              № 235/98951/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц,                             від 16 травня 2018 року у справі № 760/3977/15-ц, від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 638/5286/17,                    від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18 (провадження № 61-13953св19) та від 17 червня 2020 року у справі № 201/6094/18 (провадження                                      № 61-5044св20), що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказує на порушення апеляційним судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази та встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.
 
Також 05 квітня 2021 року ОСОБА_1 подано до Верховного Суду клопотання про зупинення дії постанови Харківського апеляційного суду               від 08 лютого 2021 року до закінчення касаційного провадження.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Клопотання обґрунтовано тим, що відповідач звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2018 року. Зазначає, що відповідач має намір відчужити спірне нерухоме майно, а у випадку задоволення касаційної скарги здійснити поворот виконання судового рішення буде неможливо, оскільки ОСОБА_2 проживає за кордоном.
 
Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10                    «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Отже, клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
 
Клопотання ОСОБА_1 зазначеним вимогам не відповідає та не містить достатніх підстав для зупинення дії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки заявником не доведено, що у випадку задоволення касаційної скарги здійснення повороту виконання судових рішень буде утруднено.
 
Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання                      ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року слід відмовити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання батьківства, визнання права власності на частину квартири, земельної ділянки та житлового будинку, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду                               від 08 лютого 2021 року.
 
Витребувати з Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу № 644/7809/18.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк 
до 14 травня 2021 року.
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець

                                                                                                                      І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк