ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/7703/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  31 березня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                             судді-доповідача:                       Собківа Я.М.,    
                                             суддів:                        Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,
               за участю секретаря:                       Яковіна Б.В.,              

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м.Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ев`яп Трейдинг Україна" до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

                                                    ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВ`ЯП ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА"  звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві, у якому просило: 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 01.03.2019 № 00002551402 частково в частині на суму 52 798 914 (п`ятдесят два мільйони сімсот дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять гривень) 00 копійок;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 01.03.2019 № 00002561402;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України від 01.03.2019 № 00002541402;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 01.03.2019 № 00002531402.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.11.2019 року адміністративний позов задоволено повністю.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду  від 12.05.2020 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою  Головного управління ДПС у м. Києві  на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 листопада 2019 року.
14 вересня 2020 року Головне управління Державної податкової служби у м.Києві звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.11.2019 року за нововиявленими обставинами. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2020 року у задоволенні заяви відмовлено. 
Не погодившись із вказаною ухвалою суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2020 року та прийняти нове рішення про задоволення заяви про перегляд рішення суду першої інстанції.  
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, представників сторін, що з`явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Підстави для перегляду рішень за нововиявленими обставинами визначені   статтею 361 Кодексу адміністративного судочинства України   і до таких підстав, зокрема, віднесено істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
          Так в своїй заяві, як на нововиявлені істотні для справи обставини відповідач посилається на те, що: "До управління правової роботи 08.09.2020 надійшла інформація з підсистеми "Amadeus" бази даних компанії Бюро ван Дайк Електронік Паблішінг (Bureu van Dijk Electronic Publishing, Amadeus.bvdinfo.com) про засновників/власників компаній "Evyap Sabun Yag Gliserin Sanayi ve Ticaret Anonim Sirketi", "Evyap International Dis Ticaret Anonim Sirketi" ma "Evyap Sabun Malaysia Sdn Bhd". Відповідно до отриманих даних засновниками/власниками вищезазначених компаній є компанія "Ев`яп Холдінг A.C." ("Evyap Holding Anonim Sirketi")", та зазначає про те, що ці компанії є пов`язаними.
Проаналізувавши доводи сторін та наявні матеріали справи, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив, що дані обставини не можуть вважатися нововиявленими та могли бути відомі ГУ ДПС у м. Києві на час розгляду справи, з чим погоджується колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на наступне. 
Як вбачається з акта перевірки  від 06.02.2019 № 74/26-15-14-02-05/38649420 року, ще на етапі проведення планової виїзної документальної перевірки TOB "ЕВ`ЯП ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА", податковим органом було встановлено, що компанія "ЕВ`ЯП САБУН ЯГ ГЛІСЕРІН САНАЇ BE ТІДЖАРЕТ А.Ш." ("Evyap Sabun Yag Gliserin Sanayi ve Ticaret Anonim Sirketi") є власником Торгових марок (стор. 6 Акту перевірки).
До того ж, відповідач зазначав, що товариство придбавало товари, марковані торговими марками у компаній "ЕВ`ЯП ІНТЕРНЕШНЛ ДІС ТІЖАРЕТ АС" ("Evyap International Dis Ticaret Anonim Sirketi") та "ЕВ`ЯП САБУН МАЛАЙЗІЯ СДН БХД" ("Evyap Sabun Malaysia Sdn Bhd") (стор. 37, 38 Акту перевірки щодо подання звіту про контрольовані операції).
Тобто, на етапі проведення перевірки податковий орган був обізнаний про взаємовідносини позивача із зазначеними вище компаніями та мав об`єктивну можливість перевірити чи є ці компанії пов`язаними.
До того ж, як зазначає суд першої інстанції,  особисто позивач під час розгляду справи неодноразово звертав увагу на той факт, що компанії-нерезиденти, з якими у товариства були господарські відносини, є пов`язаними між собою.
Крім того, у позовній заяві позивач також прямо зазначав про те, що товариство, у період, що перевірявся, придбавало товари марковані Торговими марками не у компанії "ЕВ`ЯП САБУН ЯГ ГЛІСЕРІН САНАЇ BE ТІДЖАРЕТ А.Ш." ("Evyap Sabun Yag Gliserin Sanayi ve Ticaret Anonim Sirketi"), яка є власником Торгових марок, а у компаній виробників товарів "ЕВ`ЯП ІНТЕРНЕШНЛ ДІС ТІЖАРЕТ АС" ("Evyap International Dis Ticaret Anonim Sirketi") та "ЕВ`ЯП САБУН МАЛАЙЗІЯ СДН БХД" ("Evyap Sabun Malaysia Sdn Bhd"), відповідно до контрактів № 1 від 01.11.2013 та № 3 від 02.03.2015.
Таким чином, на етапі отримання позовної заяви відповідач був ознайомлений з  підставами позову та мав можливість перевірити факт пов`язаності між компаніями.
Проте, як вбачається зі службової записки від 08.09.2020 № 12/26-15-07-06-01, копія якої додана до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, на отримання інформації про пов`язаність вищезазначених компаній ГУ ДПС у м. Києві знадобилось 5 календарних днів. 
Так, відповідна інформація була надана Управлінням трансферного ціноутворення ГУ ДПС у м. Києві на виконання службової записки від 03.09.2020 № 15713/26-15-08-03-19. Тобто інформацію щодо пов`язаності компаній-нерезидентів відповідач перевірив лише у вересні 2020 року, а саме через 9 місяців після винесення судом рішення у справі.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідач мав можливість скористатися такою системою, як на етапі проведення перевірки, так і під час судового розгляду справи у суді першої інстанції та перевірити факт пов`язаності компаній-нерезидентів між собою.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в рішенні від 21.11.2019 року Окружний адміністративний суд м. Києва зазначав, що власник торгової марки втрачає право на   комерційне   використання товару, який був введений ним у цивільний оборот (проданий, реалізований тощо), і подальше використання знаку для товарів і послуг по відношенню до такого товару є   вільним, не потребує дозволу власника торгової марки та не може бути ним обмежений або заборонений.
Таким чином, товари, що були вже марковані  торговими марками, під час придбання їх товариством у нерезидентів "ЕВ`ЯП ІНТЕРНЕШНЛ ДІС ТІЖАРЕТ АС" та "ЕВ`ЯП САБУН МАЛАЙЗІЯ СДН БХД" вводились даними компаніями в цивільний оборот за згодою власника свідоцтва, що згідно із ч.6 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг"   зумовило "вичерпання прав" власника торгових марок  на подальшу заборону їх використання та отримання плати за їх використання  від подальшої реалізації позивачем товарів, маркованих торговими марками на території України.
Відповідно, після введення товару на ринок, саме по собі використання позивачем  торгових марок на товарах було некомерційним,  а наявність торгових марок на упаковках, бірках товару не зумовлювало виникнення у позивача вигод щодо використання власне торгових марок.
Таким чином, інформація про те, що компанії-нерезиденти є пов`язаними особами не може вважатись істотною для справи обставиною і жодним чином не впливає на зміст правовідносин.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлення нових істотних юридичних фактів, що існували на час розгляду справи, у якій ухвалено судове рішення, яке переглядається, але не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.
Для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами важливим є наявність у ухваленому іншому судовому рішенні доведених істотних обставин, що існували на момент звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом, але не могли бути відомі ні особі, яка заявила про це, ні суду, в провадженні якого перебувала справа.
Щодо задоволення клопотання представника позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з п. 1 ч. З ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частиною 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до п. 2 Додатку № 2 сторони дійшли взаємної згоди, що у відповідності до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги Клієнту,  згідно з Додатком № 2 складає гривневий еквівалент суми 3 000,00 (три тисячі) доларів США без ПДВ. Клієнт зобов`язується оплатити 100% (сто відсотків) фіксованого гонорару за відповідні послуги на підставі рахунку Адвокатського об`єднання. Загальна сума кожного рахунку збільшується на суму ПДВ.
Позивач, відповідно до умов додатку № 2, на підставі рахунку №3146 від 08.10.2020 оплатив професійну правничу допомогу, надану Адвокатським об`єднанням, у сумі 101 966, 40 грн з ПДВ (еквівалент 3000 Доларів США з урахуванням ПДВ), що підтверджується платіжним дорученням № 3059 від 15.10.2020.
Адвокатське об`єднання, надало в свою чергу позивачу професійну правничу допомогу, яка передбачена додатком № 2, що підтверджується підписаними між Товариством та Адвокатським об`єднанням актом надання послуг № 1 від 15.10.2020 та детальним описом наданих послуг б/н від 15.10.2020.
Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 2) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 1) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір витрат на оплату послуг Адвокатського об`єднання є співмірним зі складністю справи та наданими адвокатом послугами.
Як зазначає позивач, з  урахуванням того, що заява була подана майже через 10 місяців після розгляду справи № 640/7703/19 по суті, з метою визначення правомірності та обґрунтованості заяви, адвокату Адвокатського об`єднання фактично довелось здійснювати не лише юридичний аналіз самої заяви та додатків до неї, а повторно аналізувати всі матеріали справи №640/7703/19. 
Таким чином, враховуючи об`єм проаналізованої інформації, та необхідність підготовки додаткових пояснень (заперечень) на заяву, суд вважає розмір витрат на оплату послуг Адвокатського об`єднання співмірним зі складністю справи та наданими адвокатом послугами.
Розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу є також співмірним із ціною позову та значенням справи для позивача.
Ціна позову у справі № 640/7703/19 становить 65 252 523,00 грн. З урахуванням цього розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, який складає 101 966,40 грн, становить всього 0,15 % від ціни позову.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що метою стягнення витрати на правничу допомогу  є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення  понесених збитків, але й у певному сенсі має спонукати  суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі  безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії,  необхідні для поновлення порушених  прав та інтересів  фізичних та юридичних осіб у сфері  публічно-правових відносин (висновок Верховного суду у постанові від 25.10.2019 у справі № 826/13270/16).
Європейський суд з прав людини у справі "Brumarescu v. Romania" від 28.11.1999 наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті Преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі порушено норми процесуального права. 
Відповідно до п. 1. ч. 1 ст.   315, ч. 1 ст.   316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями   315,   317,   321,   322,   325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м.Києві залишити без задоволення.       
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2020 року залишити без змін.               
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

             Суддя-доповідач                                                                                  Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Глущенко Я.Б.

             Суддя                                                                                                     Черпіцька Л.Т.

Повний текст постанови виготовлено - 05 квітня 2021 року.