Справа № 344/1661/21 
Провадження № 33/4808/213/21 
Категорія ч. 1 ст. 163-1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2021 року, якою
ОСОБА_1 , НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого головним бухгалтером ПП «Вестхім»,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 гривень та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 , працюючи головним бухгалтером ПП «Вестхім» вчинив порушення порядку ведення податкового обліку, в результаті чого завищено від`ємне значення з ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за жовтень 2020 року на суму 453399 грн, порушено п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 201.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями від 02 грудня 2010 року № 2755-VI. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить, поновивши строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати її та провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, відносно нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення. 
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивує тим, що постанову прийнято в його відсутності, про час та місце розгляду справи його не було повідомлено, копію постанови суд йому не направляв, з рішенням ознайомився на сайті суду. 
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Наголошує, що в даному випадку суддя не дослідив обставини справи, не здійснив виклик сторін в судове засідання, у зв`язку з чим виніс неправосудне рішення. Зазначає, що справа розглянута у його відсутність без повідомлення про час та місце розгляду справи та таким чином він був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом права. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП, а саме у ньому не вказані дата та час вчинення правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або що така особа не надала пояснень, відмовилась, час та дата розгляду справи. Зауважує, що протокол не містить зазначення конкретних дій його як головного бухгалтера ПП «Вестхім» та способу вчинення правопорушення. Пояснює, що ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, про що зазначено у протоколі, є узагальненим висновком та не містить ознак суб`єктивної сторони правопорушення з зазначенням конкретних дій. Також, зазначає, що 26 січня 2021 року ПП «Вестхім» подало свої заперечення в порядку п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, однак ГУ ДПС в Івано-Франківській області, не прийнявши рішення по розгляду заперечення на акт перевірки, оформлено протокол. Вказує, що суддя не з`ясував того, чи скористалося ПП «Вестхім» правом на оскарження рішення податкового органу і чи є визначене податковим органом грошове зобов`язання ПП «Вестхім» узгодженим, що має істотне значення для правильного вирішення справи. 

В судове засідання апеляційного суду з`явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП
Він підтримав доводи апеляційної скарги, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати її, закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає до поновлення, оскільки ОСОБА_1 не було відомо про розгляд справи в суді, копію постанови йому згідно з ст. 285 КУпАП надіслано не було, про оскаржену постанову дізнався він після її оприлюднення на сайті та відразу вжив заходів для реалізації права на апеляційне оскарження, що в сукупності вказує на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, дослідивши інші докази, доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.
За змістом ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
ОСОБА_1 посилається на те, що він не брав участі під час розгляду справи, оскільки суд першої інстанції не повідомляв його про час та місце розгляду справи та таким чином він був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом права.
За приписами ст. 268 КУпАП справи про адміністративне правопорушення розглядаються у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.
Суд першої інстанції прийняв рішення по справі 17 лютого 2021 року у відсутність ОСОБА_1 , мотивувавши це тим, що він у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.
Дійсно, матеріали справи містять розписку про направлення ОСОБА_1 повістки про виклик до суду 17 лютого 2021 року (а.с. 16).
Проте, будь-які докази про її отримання відсутні. 
За таких обставин, вважаю, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи.
Також, за змістом ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
В той час, аналіз змісту протоколу про адміністративні правопорушення не дає підстав для висновку, що ОСОБА_1 отримав або відмовився отримати його копію. Відомості про те, що уповноважена посадова особа, яка склала протокол, вживала заходів для вручення копії протоколу ОСОБА_1 , відсутні.
Тому доходжу висновку, що суддею суду першої інстанції не забезпечено дотримання прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП України.
Наведене свідчить про порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих як Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, так і Конституцією України, зокрема права на захист.
Під час апеляційного розгляду вжито всіх заходів для реалізації права ОСОБА_1 на захист. 
Керуючись ч.ч. 7,8 ст. 294 КУпАП вважаю за необхідне скасувати оскаржену постанову та прийняти нову постанову, після дослідження в повному обсязі матеріалів справи про адміністративні правопорушення.
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Адміністративним правопорушенням (проступком), як визначено ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 29 від 29 січня 2021 року (а.с. 3)  ОСОБА_1 , головний бухгалтер ПП «Вестхім», вчинив порушення порядку ведення податкового обліку, в результаті чого завищено від`ємне значення з ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за жовтень 2020 року на суму 453399 грн, чим порушено п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями від 02 грудня 2010 року № 2755-VI. За це відповідальність передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Так, диспозиція ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
При цьому, п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України встановлює особливості визначення бази оподаткування в разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, п. 198.5 ст. 198 - передбачає зобов`язання платника податку нарахувати податкові зобов`язання та скласти і зареєструвати зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість в конкретних випадках, а п. 200.4 ст. 200 - вказує на порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), а саме при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті.
Проте, в протоколі не зазначено конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення згідно з диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, зокрема, не викладено даних про те, яким чином та у який спосіб ОСОБА_1 порушив порядок ведення податкового обліку, в яких діях чи бездіяльності це виразилося, в результаті чого саме завищено від`ємне значення з ПДВ.
Дані про подію є істотними складовими формулювання обставин правопорушення, що ставляться у вину особі, та є частинами складу адміністративного правопорушення, що, відповідно, підлягає обов`язковому доказуванню. 
Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.
Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.
Неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.
Суддя не вправі у своїй постанові за підсумками розгляду справи вказувати на ті ознаки правопорушення, в скоєнні яких особа не обвинувачується в протоколі, тобто які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції.
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
Зокрема, в рішенні у справі «Ващенко проти України» Європейський суд вказав, що «обвинувачення» для цілей п. 1 ст. 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».
Також, як доказ винуватості ОСОБА_1 до протоколу долучено виключно копію акту ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 04 січня 2021 року № 1/09-19-07-02/19394119 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Вестхім» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість (а.с. 5-13).
В судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що ПП «Вестхім» 27 січня 2021 року подало заперечення на цей акт до ГУ ДПС в Івано-Франківській області та за результатами розгляду даного заперечення, висновки, викладені в акті перевірки, залишено без змін (повідомлення ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 03 лютого 2021 року № 612/6/09-19-07-02-19). ПП «Вестхім» згідно з листом від 19 лютого 2021 року № 43/02 звернулося до контролюючого органу вищого рівня про перегляд податкового повідомлення-рішення. Як вбачається з рішення Державної податкової служби України від 10 березня 2021 року № 5441/6/99-00-06-01-05-06 продовжено строк розгляду скарги до 29 квітня 2021 року.
Згідно з п. 56.2. ст. 56 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.
Пунктом 56.15 ст. 56 Податкового кодексу України скарга до контролюючого органу вищого рівня, подана із дотриманням строків, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
Відповідно, до остаточного вирішення всіх питань стосовно висновків, зазначених у акті перевірки від 04 січня 2021 року № 1/09-19-07-02/19394119, його зміст не відображає дійсних даних, не вказує на обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Таким чином, за відсутності будь-яких інших доказів в матеріалах справи, висновки про порушення порядку ведення податкового обліку та про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не можуть ґрунтуватися виключно на акті перевірки та будуть передчасними.
За відсутності у протоколі відомостей щодо конкретних дій чи бездіяльності ОСОБА_1 у відповідності їх з діяннями, які викладені у диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, з огляду на долучений до протоколу акт перевірки як доказ, неможливо встановити фактичні обставини вчиненого адміністративного правопорушення та наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення.
Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).
З урахуванням викладеного, доходжу висновку про відсутність події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, - не сплачується.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді. 
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2021 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло