Номер провадження: 33/813/501/21
Номер справи місцевого суду: 947/235/21 
Головуючий у першій інстанції Федулеєва Ю.О.
Доповідач Копіца О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., при секретарі судового засідання Пойзнер В.Є., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського райсуду м. Одеси від 04.03.2021, відносно: 
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- про накладання стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., а також стягнено на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.
Відповідно до вказаної постанови, 07.12.2020 о 13 год., в м. Одесі по вул. Академіка Вавілова, 2А, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «SsangYong» д.н.з. НОМЕР_1 був неуважним, не зреагував на дорожню обстановку та не дотримавшись безпечної дистанції здійснив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. В результаті вищенаведеного автомобіль «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_2 за інерцією здійснив зіткнення з транспортним засобом «Suzuki Grand Vitara» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди всі три транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, медична допомога нікому не знадобилась. Всі транспортні засоби рухались по вул. Академіка Вільямса в бік вул. Академіка Вавілова.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 «б», 13.1 ПДР України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується з постановою суду 1-ої інстанції з таких підстав: 
- відповідно до його пояснень, пояснень інших учасників ДТП, відеозапису з реєстратору та схеми ДТП, вбачається, що стан покриття дороги – ожеледиця, однак зазначена обставина не була врахована судом 1-ої інстанції;
- поза увагою суду 1-ої інстанції залишився відеозапис реєстратора, відповідно до якого чутно характерний шорок, який свідчить про аварійне гальмування, що він здійснював, проте навіть при здійсненні аварійного гальмування, його автомобіль не зміг загальмувати через стан покриття дороги; 
- суд не врахував, що ДТП трапилось через бездіяльність посадових осіб, оскільки він здійснив все можливо для уникнення зіткнення, однак транспортний засіб під його керуванням не зміг загальмувати на протязі 30 метрів через не очищення доріг від ожеледиці, більш того, із відеозаписів з боді-камер працівників поліції вбачається, що за час складання матеріалів (понад 3 години) жодних дій націлених на усунення ожеледиці з боку утримувачів доріг не відбулось; 
- судом 1-ої інстанції не враховано, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують його вину у вчиненні правопорушення; 
- судом 1-ої інстанції було проігноровано, що надані у судовому засіданні пояснення ОСОБА_3 , відповідно до яких він погодився із протоколом про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності; 
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Правові позиції інших учасників апеляційного розгляду.
У своїх письмових запереченнях потерпілий ОСОБА_2 не погодився із поданою ОСОБА_1 апеляційною скаргою та зазначив наступне: 
- всупереч доводам апеляційної скарги, дорожнє покриття на тій ділянці дороги, де сталось ДТП дійсно не нове, але досить придатне для експлуатації, окрім того, 07.12.2020, погода протягом дня змінювалась дуже швидко, ожеледиця виникла досить раптово та ДТП сталося протягом години-півтори з моменту початку обледеніння дорожнього покриття, тобто дорожні служби просто не встигли його обробити піщано-соляною сумішшю;
- посилання ОСОБА_1 на те, що автомобіль, яким він керував не гальмував взагалі, свідчить про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки таке твердження вказує на неналежний технічний стан автомобіля SsangYong REXTONE, яким керував ОСОБА_1 , що ставило під загрозу безпеку не лише самого водія, а й інших учасників дорожнього руху, у тому числі пішоходів;
- доводи ОСОБА_1 з приводу дії обставин непереборної сили є необґрунтованими та недоречними, оскільки ожеледиця взимку в м. Одесі – явище цілком передбачуване та зважаючи, зважаючи на кліматичні умови.
Посилаючись на викладене, потерпілий просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду – без змін.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку потерпілого  ОСОБА_2 , який заперечував проти її задоволення,перевіривши матеріали справи та повторно дослідивши докази, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
       Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу правопорушення, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи, натомість, винуватість останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується наступними дослідженими в судах першої та апеляційної інстанції доказами: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №102185 від 07.12.2020 (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 07.12.2020 о 13 год., керуючи автомобілем «SsangYong» д.н.з.  НОМЕР_1 по вул. Ак. Вільямса в бік вул. Ак. Вавілова був неуважним, не зреагував на дорожню обстановку та не дотримавшись безпечної дистанції здійснив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Sonata» д.н.з.  НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку.В результаті вищенаведеного автомобіль «Hyundai Sonata» за інерцією здійснив зіткнення з транспортним засобом «Suzuki Grand Vitara» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку та всі три транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками;
- схемою місця ДТП від 07.12.2020 (а.с. 2);
- письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 від 07.12.2020 (а.с. 5), відповідно до яких останній зазначив, що 07.12.2020 керуючи автомобілем «Hyundai Sonata» рухався по вул. Академіка Вільямса, з дотриманням швидкісного режиму, враховуючи погодні умови, а також дотримуючись безпечної відстані до автомобіля, який рухався попереду - «Suzuki Grand Vitara». Автомобіль, який рухався попереду зупинився на перехресті, щоб пропустити автомобілі, які рухались в зустрічному напрямку та здійснити поворот. Відповідно він також зупинився, дотримуючись безпечної відстані та в цей момент автомобіль, який рухався позаду - «SsangYong», на великій швидкості, без дотримання дистанції, врізався в нього, внаслідок чого він здійснив зіткнення з транспортним засобом, який був попереду;
- письмовими поясненнями водія ОСОБА_3 від 07.12.2020 (а.с. 4), відповідно до яких останній рухався на автомобілі «Suzuki Grand Vitara», зупинився пропустити автомобіль, в цей час відчув удар автомобіля «Hyundai Sonata» в його автомобіль;
- відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції (а.с. 30);
- відеозаписом з відеорегістратора (а.с. 38), з якого вбачається, що автомобіль «SsangYong» під керуванням ОСОБА_1 рухався без дотримання безпечної дистанції, швидкісного режиму, не зреагував на дорожню обстановку та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Sonata».
Апеляційний суд, вважає такими, що відповідають дійсності доводи апелянта про те, що на дорозі була ожеледиця, оскільки зазначене підтверджується матеріалами справи, зокрема, схемою ДТП (а.с.2), відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції та відеозаписом з відеорегістратора з автомобіля «Hyundai Sonata» (а.с. 30, 38), однак зазначає, що зазначена обставина, як ожеледиця не свідчить про відсутність вини ОСОБА_1 . 
Відповідно до п. 1.3 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 (далі – ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. 
Пунктом 2.3 «б» ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно із п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. 
Посилання апелянта на вчинення ДТП внаслідок бездіяльності посадових осіб, якими не було вжито заходів для очищення доріг від ожеледиці, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки навіть при таких обставин, належним дотриманням ОСОБА_1 вищезазначених вимог ПДР України, можливо було уникнути наслідки у вигляді ДТП. 
Натомість, апеляційний суд, вважає слушними доводи апелянта з приводу того, що надані у судовому засіданні пояснення ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_1 погодився із протоколом про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, однак наголошує на тому, що зазначені посилання не свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд 1-ої інстанції, розглядаючи справу, на підставі всебічного та повного аналізу наявних в матеріалах справи доказів, дійшов правильного висновку про те, що саме ОСОБА_1 , допустив порушення правил дорожнього руху, а саме не зреагував на дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, у зв`язку із чим правильно кваліфікував його дії за ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Відтак, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, як законну та обґрунтовану – залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 266, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 04.03.2021 року про накладення стягнення на  ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                 О.В. Копіца