Ухвала
23 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 755/16129/18
провадження № 61-6348ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 квітня 2019 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та встановлення порядку користування квартирою,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 листопада 
2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 квітня 2019 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.
17 квітня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Підставою для скасування оскаржених судових рішень заявник вказує 
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження                          в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Згідно частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку. 
Обґрунтовуючи заяву про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 квітня 2019 року, ОСОБА_1 посилалась на те, що рішенням суду першої інстанції, яке вона просила переглянути, частково задоволено позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна» (далі - ПрАТ «СК «Рідна») про усунення перешкод в користуванні майном та зобов`язано її не чинити перешкод уповноваженим працівникам позивача у користуванні житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 з передачею ключів від цієї квартири одному із уповноважених представників позивача. ОСОБА_1 вказувала, що підставою для звернення ПрАТ «СК «Рідна» до суду із вказаним позовом стало заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва 
від 16 листопада 2016 року у справі № 755/11812/16-ц, яким з її сина ОСОБА_2 стягнуто на користь ПАТ «СК «Рідна» суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 76 803 грн, та в рахунок цього боргу було звернуто стягнення на майно ОСОБА_2 , яке складає одну кімнату у квартирі АДРЕСА_1 . 
ОСОБА_1 повідомила, що 13 червня 2020 року їй стало відомо про постанову Верховного Суду від 05 лютого 2020 року за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського суду міста Києва 
від 16 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва 
від 14 червня 2019 року у справі № 755/11812/16-ц, якою скасовано ухвалу суду апеляційної інстанції та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Вважала наявність апеляційного провадження 
у справи № 755/11812/16-ц відносно ОСОБА_2 істотною обставиною для справи, яку суд мав встановити, оскільки рішення у вказаній справі впливає на рішення у справі, яка переглядається. Також заявниця просила зупинити провадження у справі.
Частиною другою статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових 
чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення 
у даній справі.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Відмовляючи у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 квітня 2019 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що наведені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року у справі 
№ 755/11812/16-ц за позовом ПАТ «СК «Рідна» до ОСОБА_2 про стягнення компенсації завданих збитків на день розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами набрало законної сили, не скасовано. Постановою Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі 
№ 755/11812/16-ц скасовано ухвалу Київського апеляційного суду 
від 14 червня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року. Постановою Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 755/11812/16-ц скасовано ухвалу Київського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року. Станом на сьогоднішній день апеляційним судом судове рішення у справі 
№ 755/11812/16-ц не винесено.
З огляду на зазначене, вказані ОСОБА_1 підстави не могли вважатись нововиявленою обставиною на час розгляду заяви та підставою для скасування заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 квітня 2019 року.
Доводи касаційної скарги  ОСОБА_1 щодо обмеження судами попередніх інстанцій її права на участь у судовому засіданні підлягають відхиленню з огляду на те, що зі змісту постанови суду апеляційної інстанції слідує, що ОСОБА_1 в судове засідання 17 березня 2021 року не з`явилась, проте подала заяву про відкладення розгляду справи (про що також зазначає заявниця у касаційній скарзі), яка була мотивовано відхилена судом апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції також відхилив доводи апеляційної скарги про розгляд справи у суді першої інстанції без участі заявниці, зазначивши, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи в суді першої інстанції.
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.  
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову 
у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, 
що правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права (статті 423, 429 ЦПК України) є очевидним, а касаційна скарга  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року (яка не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи) та постанову Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року - необґрунтованою.
Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 
 ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року у справі за заявою  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 квітня 2019 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та встановлення порядку користування квартирою - відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                   Є. В. Синельников
 
       О. В. Білоконь
 
       В. В. Шипович