ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Галась І.А.
                                                                                                      Суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2021 року                                                                                     Справа № 754/11047/20
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді                      Епель О.В., 
суддів:                                              Губської Л.В., Степанюка А.Г., 
за участю секретаря                    Закревської І.Л.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 01  квітня 2021 року у справі 

за позовом            ОСОБА_1 

до                     інспектора ребз П1 31ОП51 Управління патрульної поліції в 
м. Києві лейтенанта поліції Капленка Сергія Вікторовича,
Управління патрульної поліції в м. Києві

        про                    визнання протиправною та скасування постанови,
закриття провадження у справі за відсутністю 
адміністративного правопорушення та стягнення коштів, 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ребз П1 31ОП51 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Капленка Сергія Вікторовича (далі - Відповідач-1), Управління патрульної поліції в м. Києві (далі - Відповідач-2) про:
1) визнання протиправною постанови серії ДП18 № 618963 від 15.08.2020 у справі про накладення адміністративного стягнення;
2) скасування постанови серії ДП18 № 618963 від 15.08.2020 у справі про накладення адміністративного стягнення;
3) закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 122 КУпАП;
4) стягнення солідарно з Державного бюджету України та Відповідача-1 сплаченого Позивачем штрафу в розмірі 510,00 грн.
Крім того, Позивач просив суд стягнути на його користь солідарно з Державного бюджету України та Відповідача-1 витрати на правничу допомогу в розмірі 10  000,00 грн. та на сплату судового збору.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року адміністративний позов задоволено частково: скасовано постанову серії ДП18 №  618963 від 15.08.2020 у справі про накладення адміністративного стягнення.
У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.
При ухваленні судового рішення по суті позовних вимог суд першої інстанції не вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
09.02.2021 Позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просив:
1) закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП;
2) стягнути солідарно з державного бюджету та інспектора ребз ПІ ЗЮП51 УПП в м. Київ ДПП лейтенанта поліції Капленка С.В. на користь ОСОБА_1 510,00 грн. сплаченого штрафу;
3) стягнути солідарно з державного бюджету та інспектора ребз ПІ 310П51 УПП в м. Київ ДПП лейтенанта поліції Капленка С.В. на користь ОСОБА_1 10  000,00 грн. витрат на правничу (правову) допомогу;
3) стягнути солідарно з державного бюджету та інспектора ребз ПІ 310П51 УПП в м. Київ ДПП лейтенанта поліції Капленка С.В. на користь ОСОБА_1 454 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2021 року в задоволенні зазначеної заяви було відмовлено.
Постановляючи таку ухвалу, суд виходив з того, що предметом оскарження в цій справі є постанова про накладення на Позивача штрафу в розмірі 425,00 грн., а тому, враховуючи значення цієї справи для сторін, у тому числі вплив вирішення справи на репутацію заявника або публічний інтерес до справи, у цьому випадку відсутні правові підстави для задоволення заявлених вимог, зокрема, щодо стягнення на користь Заявника витрат на правничу допомогу у сумі 10  000,00 грн. 
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити постанову про задоволення його вимог  в повному обсязі, зазначаючи, що законодавством передбачено його право на отримання відшкодування понесених судових витрат і що ним було надано суду достатні докази, які їх підтверджують.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржувана ним ухвала суду прийнята за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.
Нормативно-правове обґрунтування.
відповідно до частин першої, другої статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частинами першою, другою, третьою, четвертою, п`ятою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Згідно з частин третьої та п`ятої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством передбачено право позивача в разі задоволення судом його позовної заяви на одержання відшкодування понесених ним судових витрат, зокрема на сплату судового збору та правничу допомогу, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
При цьому, законодавцем передбачено можливість вирішення питання щодо відшкодування позивачу понесених ним судових витрат шляхом ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення в частині розподілу судових витрат.
Разом з тим, апеляційний суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від     12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Обставини, установлені судом апеляційної інстанції.
Судова колегія установила, що при зверненні до суду з цим позовом, Позивачем, зокрема було заявлено до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів понесені ним витрати на сплату судового збору в розмірі 454,00 грн. та на правничу допомогу в розмірі 10  000,00 грн. /т.1 а.с.5/.
За подання позовної заяви в цій справі Позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 454,00 грн., що відповідає ставкам судового збору, визначеним у Законі України «Про судовий збір».
На підтвердження заявлених витрат на правничу допомогу Позивачем надано копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 17.08.2020, акта наданих послуг від 19.08.2020, квитанції до прибуткового касового ордера від 19.08.2020 № 21 /т.1 а.с.11-13/.
При цьому, у вказаному договорі сторони встановили гонорар адвоката в розмірі 10000,00 грн. /т.1 а.с.11/.
В акті наданих послуг зазначено, що адвокатом було здійснено консультації (4 години, по 1000,00 грн. за годину), проведено підготовку та подану позовної заяви до суду (6 годин, по 1000,00 грн. за годину) /т.1 а.с.12/.
Згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 19.08.2020 № 21 Позивач сплатив адвокату Ковальчуку В.В. 10000,00 грн. за надання вищевказаної правничої допомоги /т.1 а.с. 13/.
26.02.2021 Відповідачем-2 до суду першої інстанції були подані заперечення на заяву Позивача про ухвалення додаткового рішення.
Під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції, Відповідач-1 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви Позивача про ухвалення додаткового рішення.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Щодо витрат на сплату судового збору.
Отже, понесені Позивачем витрати на сплату судового збору в розмірі 454,00 грн. підтверджуються відповідними доказами і, згідно з вимогами частини першої статті 139 КАС України, підлягають стягнення на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в м. Києві як суб`єкта владних повноважень, оскільки другим співвідповідачем у цій справі є посадова особа УПП в м. Києві.
Щодо витрат на правничу допомогу.
Колегія суддів вважає, що заявлена Позивачем сума відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 10  000,00 грн. є неспівмірною, зокрема, зі складністю справи, об`ємом виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, що враховуючи наявність заперечень Відповідачів проти ухвалення додаткового судового рішення в цій справі, які були ними подані до суду першої інстанції, обумовлює наявність правових підстав для часткового задоволення таких вимог Позивача і стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в м. Києві, витрат на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. з розрахунку витраченого адвокатом часу на консультації 30 хв. (500,00 грн., виходячи з погодженої сторонами вартості правничої допомоги) та 1,5 год. на написання і подання позову (1500,00 грн. виходячи з погодженої сторонами вартості правничої допомоги).
Разом з тим, судова колегія звертає увагу на те, що суд першої інстанції безпідставно не врахував зазначені обставини та не здійснив належної перевірки наданих Позивачем документів на підтвердження понесених судових витрат. 
Щодо вимог Апелянта про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та стягнення понесених ним витрат на сплату штрафу, колегія суддів зазначає, що такі позовні вимоги вирішені судом апеляційної інстанції при перегляді рішення суду першої інстанції, ухваленого по суті позовних вимог.
При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що вказані вимоги не були предметом судового розгляду в першій інстанції саме при постановленні спірної постанови, тому й розглянуті апеляційним судом в межах апеляційного провадження за скаргою Позивача на рішення суду першої інстанції, а не на ухвалу.
Надаючи оцінку всім доводам учасників цієї справи, судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви Позивача про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.          
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2021 року - скасуванню, заява про ухвалення додаткового рішення - задоволенню частково.
          Керуючись ст.ст. 134, 139, 242-244, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2021 року - скасувати та ухвалити постанову, якою заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в м. Києві (код ЄДРПОУ 40108646) понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири гривні).
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в м. Києві (код ЄДРПОУ 40108646) понесені позивачем судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 (дві тисячі гривень).
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судового рішення виготовлено 29 червня 2021 року.

Головуючий суддя                                                  О.В. Епель

Судді:                                                                      Л.В. Губська

                                                                                                      А.Г. Степанюк