Номер провадження: 22-ц/813/3616/21 
Номер справи місцевого суду: 523/8700/20
Головуючий у першій інстанції Мурманова І. М.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2021 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.
                        за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської міської ради у справі за заявою ОСОБА_1 (заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса (Шостої Одеської державної нотаріальної контори) Пенчев Костянтин Леонідович) про встановлення факту, що має юридичне значення, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді Мурманова І.М. 04 листопада 2020 року у м. Одеса, -
встановила:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в обґрунтування заяви посилалася на те, що вона з 2013 року проживала разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та вела з останнім спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина, інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. Також заявник вказує, що ОСОБА_3 фактично вважав заявницю донькою та вона, у свою чергу, ставилась до нього як до рідного батька та поклала на себе обов`язок піклуватись про нього, а саме: купувала ліки, одяг, готувала їжу, робила ремонт та взагалі була поруч з останнім до дня його смерті. Заявниця подала до Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 (справа № 84с/2020р). У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 просила суд встановити факт постійного проживання разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , з 2013 року по 07 лютого 2020 року. 
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2020 року заяву ОСОБА_1 було задоволено. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 з 2013 року до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 108-109).
В апеляційній скарзі Одеська міська рада просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Апеляційна скарга мотивована наступним: Одеську міську раду не було залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи; оскільки на спірне майно, на підставі положень ст. 1277 ЦК України, заявляє вимоги Одеська міська рада, то у даному випадку виник спір про право, що унеможливлює розгляд справи у порядку окремого провадження. (а.с. 111-119).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Одеської міської ради підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 60 років, про що 11 лютого 2020 року складено відповідний актовий запис № 1558, свідоцтво про смерть видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) (а.с.10).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_3 за життя належали 19/50 частин будинку АДРЕСА_2 (а.с.62-65).
Згідно договору – замовлення на організацію та проведення поховання № 057956 від 12 лютого 2020 р. ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_3 . 
Відповідно до письмових пояснень, наданих сусідами, що проживають за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , завірених КП «ЖКС «Пересипський» дільниця № 3, вбачається, що ОСОБА_1 , проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_3 , який перебував на повному її забезпеченні, з яким вона вела спільне господарство та за яким здійснювала догляд, а саме: купувала продукти харчування та інші необхідні речі в побуті, саме вона здійснила поховання ОСОБА_3 та повідомила сусідів про його смерть (а.с.65-68).
Відповідно до акту про проживання, складеного 09 липня 2020 року за підписом сусідів та засвідченого начальником КП «ЖКС» «Пересипський» вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.69-72).
На підставі викладеного, суд першої інстанції вважав доведеним факт проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю.
Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).
У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
У апеляційній скарзі представником Одеської міської ради зазначено, що апелянт, на підставі положень ст. 1277 ЦК України, заявляє вимоги на спірне майно.
 Колегія суддів зауважує, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом чи законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, яка подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини і після визнання спадщини відумерлою, вона переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини (ст. 1277 ч.ч.1-3 ЦЦК України).
Наведене свідчить про те, що територіальна громада за місцем відкриття спадщини, у даному випадку Одеська міська рада, є універсальним правонаступником відумерлої спадщини, оскільки цивільним законодавством на територіальну громаду за місцем відкриття спадщини покладено обов`язок у судовому порядку вирішувати питання про відумерлу спадщину.
Умови, за яких в окремому провадженні можуть бути встановлені юридичні факти, зокрема, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, без необхідності повторно звертатись до суду на підставі рішення суду, а також, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Зацікавленими особами у даній справі визначено мати заявника ОСОБА_2 та державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса (Шостої Одеської державної нотаріальної контори) ОСОБА_7 , при цьому, останні не є спадкоємцями за заповітом або за законом після смерті ОСОБА_3 , а тому ОСОБА_2 та державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса (Шостої Одеської державної нотаріальної контори) Пенчев К.Л. не є заінтересованими особами і не повинні були залучатися судом до участі у справі.
У той же час, Одеська міська рада не визнає право ОСОБА_1 на спірне майно, заявляючи про недоведеність юридичного факту і відсутність підстав для її спадкування, як спадкоємця четвертої черги, що свідчить про наявність спору щодо права на спадкування.
Зважаючи на те, що встановлення юридичного факту пов`язується із вирішенням питання про прийняття спадщини, до складу якої входить нерухоме майно, право на яке, відповідно до вимог ст. 1277 ЦК України, у свій час зобов`язана заявити Одеська міська рада, Одеська міська рада не визнає право ОСОБА_1 на спадкування після смерті ОСОБА_3 , у даному випадку має місце спір про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.
Оскільки між Одеською міською радою і ОСОБА_1 має місце спір про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , рішення суду про встановлення юридичного факту у порядку окремого провадження підлягає скасуванню із залишенням заяви у порядку окремого провадження без розгляду на підставі положень ч.4 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України.
Одночасно, колегія суддів роз`яснює ОСОБА_1 , що вона  має право подати позов на загальних підставах про встановлення юридичного факту і визнання права власності у порядку спадкування за законом.
Керуючись ст. ст. ч.4 ст.315, 367, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради – задовольнити.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2020 року – скасувати.
Заяву ОСОБА_1 (заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса (Шостої Одеської державної нотаріальної контори) Пенчев Костянтин Леонідович) про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.
Роз`яснити заявнику, що вона має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, про які вказано у заяві, шляхом подання позовної заяви у порядку позовного провадження на загальних підставах.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст судового рішення складений 14 червня 2021 року.

Головуючий                                                        С.О. Погорєлова

Судді                                                        О.В. Князюк

                                                       О.М. Таварткіладзе