Постанова
Іменем  України 
 
14 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 947/30418/19
провадження № 61-11626св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),
суддів:  Бурлакова С. Ю., Жданової В. С., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», товариство з обмеженою відповідальністю «Стандарт Фінанс Груп», ОСОБА_2 ,
третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Янковська Ольга Сергіївна,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Акрабовою Ольгою Миколаївною, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси у складі судді Луняченка В. О. від 13 січня 2020 оку та постанову Одеського апеляційного суду у складі колегії суддів: Сегеди С. М., Гірняк Л. А., Цюри Т. В. від 07 липня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі -                      ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Фінанс Груп» (далі - ТОВ «Стандарт Фінанс Груп»), ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Янковська О. С., в якому просила скасувати запис про право власності 17262647, дата, час державної реєстрації 31 жовтня 2016 року, 14:26:59, вчиненого державним реєстратором: приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Янковською О. С., яким зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .
 
Одночасно з позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє її представник адвокат Мацко В. В., надав суду клопотання про застосування судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та шляхом заборони ОСОБА_2 , її представникам або уповноваженим особам чи іншим третім особам вчиняти будь-які дії направлені на проникнення до житла, виселення мешканців квартири, забороною перебувати, змінювати замки, чинити опір у користуванні помешканням ОСОБА_1 та її родині виселяти                   ОСОБА_1 або її родину, вчинювати будь-які реєстраційні дії або вселення інших осіб в квартиру АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 січня 2020 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мацко В. В. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до                        ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ТОВ «Стандарт Фінанс Групп», ОСОБА_2 за участю третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Янковської О. С. про скасування реєстрації права власності на нерухоме майно - задоволено частково. Вжито заходів забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_2 , її представникам або уповноваженим особам чи іншим третім особам вчиняти будь-які дії направлені на проникнення до житла, виселення мешканців квартири, забороною перебувати, змінювати замки, чинити опір у користуванні помешканням ОСОБА_1 та її родині, виселяти ОСОБА_1 або її родину, вчиняти будь-які реєстраційні дії або вселення інших осіб у квартиру АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті. В іншій частині заяву залишено без задоволення.
 
Задовольняючи частково заяву суд першої інстанції дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову повністю або частково.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 07 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 січня 2020 року про забезпечення позову у справі залишено без змін.
 
Апеляційний суд, погоджуючись з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, зазначив про те, що ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, немає.
 
Узагальнені доводи вимог касаційної скарги
 
03 серпня 2020 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_2 - адвокат Акрабова О. М. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 січня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 липня 2020 року та прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року № 6-605цс16, постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 752/6255/18, від10 квітня                    2019 року у справі № 554/1893/17, від 15 травня 2019 року у справі                           № 658/2197/18, від 29 квітня 2020 року у справі № 717/913/19, а також неповне з`ясування судами обставин, які мають значення для справи.
 
Судові рішення в частині відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову до суду касаційної інстанції не оскаржено та предметом перегляду не є (стаття 400 ЦПК України).
 
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

 
Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від                          25 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу № 947/30418/19 з Київського районного суду                        м. Одеси.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від                     15 березня 2021 року вказану справу призначено до судового розгляду.
                  
2.Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
За змістом частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 
Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду».
 
У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від                    15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що «…повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу».
 
Предметом спору в даній справі є позовні вимоги немайнового характеру про скасування запису про право власності на вищевказану квартиру за              ОСОБА_2 . Таке судове рішення не підлягає примусовому виконанню, а тому суди попередніх інстанцій помилково вважали, що незабезпечення позову в обраний позивачем спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду в цій справі.
 
Заборона ОСОБА_2 , її представникам або уповноваженим особам чи іншим третім особам вчиняти будь-які дії направлені на проникнення до житла, виселення мешканців квартири, забороною перебувати, змінювати замки тощо не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права, та  не є співмірним із  заявленими  вимогами в цій справі. Фактично таким забезпеченням позову вирішене питання щодо майнових та житлових прав відповідачки відносно квартири, на яку вона набула право власності, що не може бути визнане таким, що відповідає положенням статті 149 ЦПК України. 
 
За таких обставин та порушення судами норм процесуального права, оскаржувані судові рішення не можуть вважатися законними та обґрунтованими, а тому вони підлягають скасуванню.
 
Згідно з частинами першою, четвертою статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
 
Ураховуючи наведене, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про забезпечення позову, а тому оскаржувані судові рішення не можуть вважатися законними та обґрунтованими та підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції.
 
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню документально підтверджений судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 420,40 грн.
 
Керуючись статтями 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суд
 
ПОСТАНОВИВ: 
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Акрабовою Ольгою Миколаївною, задовольнити.
 
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 січня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 липня 2020 року в частині задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мацко Володимира Володимировича про забезпечення позову скасувати.
 
В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мацко Володимира Володимировича про забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_2 , її представникам або уповноваженим особам чи іншим третім особам вчиняти будь-які дії направлені на проникнення до житла, виселення мешканців квартири, забороною перебувати, змінювати замки, чинити опір у користуванні помешканням ОСОБА_1 та її родині, виселяти ОСОБА_1 або її родину, вчиняти будь-які реєстраційні дії або вселення інших осіб у квартиру АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті відмовити.
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 420,40 грн.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	М. Є. Червинська  	
Судді:	С. Ю. Бурлаков  	
 	В. С. Жданова  	
 	А. Ю. Зайцев  	
 	В. М. Коротун