П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

7 травня  2021 року                                                                                     місто  Київ
 
                                                                                                               справа № 2-4708/2011
                                                                                        провадження №22-ц/824/5648/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів -  Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Подільського районного суду м.Києва  від 5 лютого 2021 року, постановлену в складі судді Казмиренко Л.В., 
у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання бездіяльності начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) протиправною та зобов`язання вчинити дії, стягувач:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які є правонаступниками ОСОБА_4 -
 
В С Т А Н О В И В:
 
У грудні 2020 року  ОСОБА_1   звернувся до суду зі скаргою  на бездіяльність начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заінтересована особа ОСОБА_4 ..
Скаргу обґрунтовано тим, що у провадження відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м.Києві перебувало виконавче провадження № 30422374 про  примусове виконання виконавчого листа № 2-4708, виданого 19 грудня 2011 року Подільським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 1539619 грн.
12 січня 2012 року головним державним виконавцем Слободчиком Д.Г. відділу державної виконавчої служи Подільського районного управління юстиції у м.Києві при примусовому виконанні виконавчого листа було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони  відчуження майна, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення: 1539619 грн. 
12 січня 2012 року за № 12055062 реєстратором: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 12055062, зареєстровано обтяження: арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виконавче провадження № 30422374 від 12 січня 2012 року, ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві.
24 листопада 2015 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-4708, виданого 19 грудня 2011 року Подільським районним судом м.Києва, було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
Однак,  приймаючи таке рішення, державний виконавець безпідставно не зняв арешт, накладений в процесі проведення виконавчих дій.
У листопаді 2020 року  він звернувся до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із заявою про зняття арешту, накладеного постановою від 12 січня 2012 року у виконавчому провадженні № 30422374.
Проте, листом Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 23 грудня 2020 року за підписом заступника начальника відділу Кравчової О. йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав для зняття арешту.
Вважає бездіяльність посадових осіб Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо не зняття арешту з його майна після закінчення виконавчого провадження  неправомірною і такою бездіяльністю порушено його права.
Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати неправомірною бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, накладеного 12 січня 2012 року постаново головного державного виконавця  Слободчиком Д.Г. відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві у виконавчому провадженні № 30422374; зобов`язати начальника відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві, а у випадку нездійснення ним  повноважень державного виконавця - уповноважену особу Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) зняти арешт, накладений 12 січня 2012 року постаново головного державного виконавця  Слободчиком Д.Г. відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві у виконавчому провадженні № 30422374. 
Зобов`язати начальника відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві, а у випадку нездійснення ним  повноважень державного виконавця - уповноважену особу Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) вчинити дії по вилученню обтяження, накладеного у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 12055062, зареєстровано: 12 січня 2012 року 16:07:22 а № 12055062 реєстратором: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 5 лютого 2021 року  у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) протиправною та зобов`язання вчити дії відмовлено.
Не погоджуючись з таким судом рішенням,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який  просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і прийняти нове судове рішення, яким його скаргу задовольнити. В апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не було повністю з`ясовані всі обставини, що мають значення для справи, що призвело до порушення судом норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права та постановлення помилкової ухвали. Зокрема посилається на те, що суд першої інстанції невірно встановив обставини, що мають значення для справи, і таким чином,  дійшов хибного висновку  про те, що боржником не було сплачено виконавчий збір і не виконано рішення суду станом на день розгляду скарги. Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для зняття арешту  у межах виконавчого провадження № 30422374, що є предметом спору за змістом його скарги, прийняті рішення у виконавчому провадженні №  52230122 не відносяться до предмета скарги. Суд першої інстанції безпідставно не застосував положення ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», на яку він посилався в обґрунтування своєї скарги.
Протокольною ухвалою  Київського апеляційного суду від  7 квітня 2021 року замінено стягувача ОСОБА_4 його правонаступниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 та ОСОБА_5 адвокат Рожина О.Г. просила  залишити апеляційну скаргу без задоволення, постановлену судом першої інстанції ухвалу, як таку, що постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права,  залишити без змін.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.
ОСОБА_1 подав до суду клопотання  про неможливість з`явитися до суду у зв`язку з карантинними обмеженням  и. Від представника ОСОБА_3 , ОСОБА_2 - адвоката Рожиної О.Г. надійшло клопотання  про відкладення розгляду справи  у зв`язку з її хворобою, проте документів на підтвердження цієї обставини не надала.
Подільський районний відділ державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)  був повідомлений про день та час розгляду справи шляхом направлення повідомлення на електронну адресу, причини своєї неявки представник відділу не повідомив. 
Згідно з ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним  чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зважаючи на зміст апеляційної скарги ОСОБА_1 та судового рішення, що оскаржується, з урахуванням обставин даної справи, її складності, мотивованим викладенням позицій  скаржника, заінтересованих осіб та  відсутністю потреби у наданні  усних пояснень учасників справи, явка яких до апеляційного суду є необов`язковою, колегія суддів вважала можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 , представника  ОСОБА_3 , ОСОБА_2 - адвоката Рожиної О.Г.
Оскільки в судове засідання учасники справи не з`явилися, датою ухвалення  судового рішення є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст. 268 ЦПК України).
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга  підлягає  частковому задоволенню,  виходячи з наступного.
Судом установлено, що  на примусовому виконанні  у відділ державної  виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві перебувало виконавче провадження № 30422374 з виконання виконавчого листа № 2-4708, виданого 19 грудня 2011 року Подільським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 1539619 грн.
20 грудня 2011 року головним державним виконавцем Слободчиком Д.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 30422374.
12 січня 2012 року головним державним виконавцем Слободчиком Д.Г., керуючись ст.ст.19, 25, 57 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення 1539619 грн. та оголошення заборони на його відчуження.
17 січня 2012 року  постановою головного державного виконавця відділу ДВС Подільського районного управління юстиції у м.Києві Слободчик Д.Г. стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір за виконавчим провадженням № 30422374.
9 січня 2014 року державним виконавцем Слободчик Д.К. складено акт про реалізацію арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів, на підставі виконавчого листа № 2-4708 від 19 грудня 2011 року Подільського районного суду м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу.
24 листопада 2015 року за постановою державного виконавця відділу ДВС Подільського  районного управління юстиції у м.Києві Соболєва  А.Л. постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 116,82 грн. витрати на проведення виконавчих дій.
24 листопада 2015 року за постановою державного виконавця відділу ДВС Подільського  районного управління юстиції у м.Києві Соболєва  А.Л.  виконавче провадження № 30422374 закінчено. Вказано, що у ході проведення виконавчих дій реалізовано майно боржника, на рахунок відділу ДВС перераховано 1025029,50 грн., з яких стягувану 930935,44 грн. та на користь  держави 93977,24 грн., витрати на проведення виконавчих дій. Іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення, не виявлено. Встановлено, що боржник працює в ТОВ Промислово-комерційна фірма «Барс», виконавче провадження направлено за місцем роботи боржника.
15 червня 2016 року державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Волощук В.В. за постановою ВП № 50426755 відмовив у відкритті виконавчого провадження, оскільки місцезнаходження будинку по АДРЕСА_1 за місцем роботи боржника не відноситься до Оболонського району м.Києва.
Виконавчий лист № 2-4708, виданий 19 грудня  2011 року був повернутий до  Подільського районного відділу ДВС міста Києва.
14 вересня 2016 року державний виконавець відділу ДВС Подільського районного управління юстиції у м.Києві Московенко С.М. відкрив виконавче провадження, виконавчому провадженню присвоєно номер ВП № 52230122 з виконання виконавчого листа № 2-4708, виданого 19 грудня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 1539619 грн.
            21 вересня 2017 року державний виконавець Подільського районного відділу ДВС м.Київ Харитенко К.В. виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувану. Встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення. Вказано про те, що виконавчий документ може бути повно пред`явлений до виконання в строк до 21 вересня 2020 року.
Зі змісту відповіді заступника начальника Подільського районного відділу ДВС у місті Києві Кравцової О. від 23 грудня 2020 року встановлено, що у відділі перебувало виконавче провадження № 30422374, відкрите 20 грудня 2011 року на підставі виконавчого листа № 2-4708, виданого  19 грудня 2011 року Подільським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 1539619 грн. Державним виконавцем керуючись п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Залишок боргу за виконавчим  документом на користь ОСОБА_4 становить 608683,56 грн. Закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачало зняття арешту з майна боржника.
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні  скарги, суд першої інстанції виходив із того, що   визначених Законом України «Про виконавче провадження» підстав для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні  № 30422374 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 19 грудня 2011 року Подільським районним судом м.Києва,  немає. Заступник начальника відділу державної виконавчої служби Подільського  районного  відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Мінастерства юстиції (м.Київ), відмовляючи у задоволення заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з майна, діяв  відповідно до закону, в межах повноважень  посадової особи органу виконавчої служби. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях державного виконавця Харитоненко К.В. при прийнятті 21 вересня 2019 року рішення  про повернення виконавчого документа стягувану відсутні порушення норм Закону України «Про виконавче провадження».
Проте, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, діє або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) . Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень  державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч.ч.2,3 ст.451 ЦПК України).
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність  дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.
Установлено, що  на виконанні у відділі державної виконавчої служби  Подільського районного управління юстиції у м.Києві  перебував виконавчий лист, виданий 19 грудня 2011 року Подільським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 1539619 грн. В процесі виконання рішення суду державним виконавцем було накладено арешт на все майно, що належить боржнику та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.
Рішення  суду було частково виконане, стягувану а рахунок продажу належного боржнику майна відшкодовано 930935 грн.44 коп.
 Станом на  час прийняття державним виконавцем рішення про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з направленням  виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби (24 листопада 2015 року), залишок боргу за виконавчим документом становив 608683 грн.56 коп.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» , в редакції чинній на час прийняття рішення,  виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.
У разі закінчення виконавчого провадження з таких підстав арешт, накладений на майно боржника, не знімається ( ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час прийняття рішення).
За таких обставин відсутні підстави вважати, що  дії   головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві Соболєва А.  щодо не зняття арешту з майна боржника  у  виконавчому провадженні №30422374 станом на 24 листопада 2015 року були незаконними.
Відтак відповідь посадової особи Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Олени Кравцової на заяву ОСОБА_1 про відсутність підстав для зняття  арешту з майна боржника  відповідає вимогам закону.  В даному випадку відсутні підстави вважати, що  посадовою особою  допущена бездіяльність.
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд першої інстанції безпідставно не застосував  положення ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки в даному випадку  ОСОБА_1 оскаржується бездіяльність  посадової особи  Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).  Спір про право власності  на майно, на яке накладено арешт, відсутній, і таке право заявника ніким не оспорюється. За таких обставин підстави для застосування положень ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачена можливість зняття арешту на підставі рішення суду у випадках, що не перелічені у ч.4 ст.59 цього Закону,  відсутні.
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що висновок суду першої інстанції про те, що боржником не було сплачено  виконавчий збір і не виконано рішення суду є хибним, виходячи з тексту постанови державного виконавця від 24 листопада 2015 року у виконавчому провадженні  № 30422374, в якій відсутня інформація щодо невиконання рішення суду, є безпідставним, оскільки:  по-перше,  позивачем фактично не заперечується, що рішення суду не виконане, про це, зокрема, свідчить і текст апеляційної скарги, по-друге,  сума, що  перерахована стягувану  від продажу майна, є значно меншою, чим сума, стягнута за рішенням суду.  
Разом з тим, доводи апеляційної скарги в тій частині, що  суд першої інстанції безпідставно дав оцінку постанові  державного виконавця  Подільського районного відділу ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Харитоненко К.В., що була прийнята   у виконавчому провадженні № 52230122 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-4708, виданого 19 рудня 2011 року Подільським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суми боргу,  є обґрунтованими, оскільки  зазначене рішення державного виконавця  не було предметом поданої  ОСОБА_1 скарги.
Для правильного вирішення скарги а захисту порушеного права заявника суд повинен визначити предмет і підстави скарги.
Предметом скарги є певна матеріально-правова вимога скаржника, стосовно якої останній просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави скарги - це обставини, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
ОСОБА_1 вимоги щодо незаконності рішення, дій або бездіяльності  державного виконавця Харитотнеко К.В. не заявлялось.
За таких обставин  постановлену ухвалу слід змінити, виключивши із її мотивувальної частини  абзаци 7-11 на  зворотній стороні  третьої  сторінки  ухвали.
В іншій частині   висновки суду першої інстанції є законними і обґрунтованими.
Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390  ЦПК  України, суд,-
                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                           
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Подільського районного суду м.Києва  від  5 лютого 2021 року змінити, виключивши із її мотивувальної частини  абзаци 7-11 на  зворотній стороні  третьої  сторінки  ухвали.
В іншій частині ухвалу Подільського районного суду м.Києва  від  5 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

 
Суддя-доповідач:                                                                     О.І. Шкоріна 
 
Судді:                                                                                        Л.Д. Поливач
 
                                                                                                  А.М. Стрижеус