УХВАЛА
03 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 1-368/11
провадження № 51-6302км18
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                           ОСОБА_1 ,
суддів                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання           ОСОБА_4 ,
прокурора                                               ОСОБА_5 ,
засудженого                                           ОСОБА_6 ,
захисників                                               ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,   
представника потерпілої ОСОБА_9   -   ОСОБА_10 ,
розглянувши у судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_7 про усунення представника потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_10  від участі у справі,
встановив:
Захисник ОСОБА_7 подав заяву про усунення від участі у справі представника потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_10 у якій зазначає, що остання у кримінальній справі допитувалася як свідок, а тому відповідно до вимог ст. 63 КПК 1960 року не може брати участь у справі як представник потерпілої.
Крім того, при розгляді справи в суді касаційної інстанції ОСОБА_11 та його представниками було подано клопотання про усунення ОСОБА_10 від участі в справі, яке ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року було задоволено. Вказане рішення набрало законної сили і є в матеріалах справи.
Однак у подальшому після створення Верховного Суду та зміні складу колегії суддів   ОСОБА_10 було допущено до участі в справі.
Заслухавши думки учасників, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені захисником доводи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_10 була визнана представником потерпілої ОСОБА_9 на стадії досудового розслідування і у подальшому брала участь у справі як представник потерпілої в судах першої та апеляційної інстанцій, які при розгляді справи відмовляли у задоволенні заяв сторони захисту про усунення її від участі в справі.
Остання була допитана під час досудового розслідування як свідок стосовно обставин організації масових заходів для привернення уваги громадськості та світової спільноти щодо зникнення журналіста ОСОБА_12 . У той же час,          ОСОБА_10 не є очевидцем подій злочинів у вчиненні яких визнано винуватим ОСОБА_6 , не зазначена у списку свідків в обвинувальному висновку та не допитувалась як свідок у суді.
Зі змісту положень ст. 63 КПК вбачається, що встановлена вказаною нормою закону заборона на участь свідка у справі як представника потерпілого пов`язана з тим, що представник потерпілого має право на ознайомлення з матеріалами кримінальної справи і у випадку допиту в судовому засіданні в якості свідка володіючи інформацією, яка є в матеріалах справи, може дати свідчення на користь тієї чи іншої сторони. У даній же справі ОСОБА_10 не визнана свідком у справі і судом як свідок не допитувалася, а тому обставини які би перешкоджали її участі у справі в якості представника потерпілої    ОСОБА_9 відсутні.
Що стосується доводів захисника ОСОБА_7 щодо необхідності виконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року про усунення ОСОБА_10 від участі в справі в якості представника потерпілої ОСОБА_9 , слід зазначити таке.  
Відповідно до положень пункту 4 параграфу 3  «Перехідні положення»  Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року              № 2147-VIII (далі – Закон № 2147-VIII) касаційні скарги (подання) на судові рішення у справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, передаються до Касаційного кримінального суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання ним чинності.
Таким чином, вказані вимоги закону приписують, що кримінальні справи за касаційними скаргами учасників, розгляд у яких був розпочатий Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ та не завершений до створення Верховного Суду передаються на розгляд до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду та касаційний розгляд у таких справах здійснюється спочатку за правилами, що діють після набрання чинності Законом № 2147-VIII.
Тобто процедура касаційного перегляду судових рішень у цих справах починається заново, а всі учасники процесу повертаються у стан, який існував на початок касаційного розгляду.
У матеріалах кримінальної справи є письмове підтвердження потерпілої           ОСОБА_9 про те, що її інтереси у суді касаційної інстанції представляє ОСОБА_10 , до якого долучено відповідну довіреність на здійснення нею таких повноважень (т. 163, а. с. 119-120).
З огляду на ці обставини, оскільки рішення колегією суддів Верховного Суду про усунення ОСОБА_10 від участі в справі не приймалося, остання і була допущена до участі в судових засіданнях в суді касаційної інстанції.
Враховуючи наведене підстав для задоволення вказаної заяви захисника ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 296, 362, 394 КПК 1960 року та                 п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів
ухвалила:
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 про усунення від участі в справі представника потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_10 відмовити. 
Ухвала оскарженню не підлягає.        
Судді:

ОСОБА_1                           ОСОБА_2               ОСОБА_3 ,