ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/4849/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року (суддя Семененко М.О., повний текст рішення складений 15 грудня 2020 року) в адміністративній справі
за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області   
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1                   
про стягнення податкового боргу, –

в с т а н о в и в :
                    
Головне управління ДПС у Запорізькій області у липні 2020 року звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, за рахунок готівки, що належить такому платнику податків та інших активів платника, податкову заборгованість у розмірі 28142,00 грн. з яких:
- у сумі 17055,35 грн. по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на рахунок UA348999980333139341000008433, отримувач УК у Вільнянському р-ні/отг с. Михайлівка/11010500, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код отримувача 37997149, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 11010500;
- у сумі 9665,37 грн. по єдиному податку з фізичних осіб на рахунок UA438999980314020699000008433, отримувач УК у Вільнянському р-ні/отг с. Михайлівка/18050400, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код отримувача 37997149, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 18050400;
- у сумі 1421,28 грн. по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на рахунок UA 518999980313060137000008079, отримувач УК у Вільнянському р-ні/Вільнянський р-н/11011001, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код отримувача 37997149, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 11011001.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 26392,42 грн. (двадцять шість тисяч триста дев`яносто дві гривні 42 коп.), а саме: у сумі 17055,35 грн. (сімнадцять тисяч п`ятдесят п`ять гривень 35 коп.) по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на рахунок UA348999980333139341000008433, дотримувач УК у Вільнянському р-ні/отг с. Михайлівка/11010500, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код отримувача 37997149, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 11010500; у сумі 7915,79 грн. (сім тисяч дев`ятсот п`ятнадцять гривень 79 коп.) по єдиному податку з фізичних осіб на рахунок UA438999980314020699000008433, отримувач УК у Вільнянському р-ні/отг с. Михайлівка/18050400, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код отримувача 37997149, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 18050400; у сумі 1421,28 грн. (одна тисяча чотириста двадцять одна гривня 28 коп.) по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на рахунок UA 518999980313060137000008079, отримувач УК у Вільнянському р-ні/Вільнянський р-н/11011001, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код отримувача 37997149, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 11011001. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову в окремій частині стягнення заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб, суд першої інстанції зазначив, що контролюючим органом пропущено строк давності 1095 днів. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його в оскаржуваній частині скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити адміністративний позов у повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець 07.10.2009, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Запорізькій області.
Відповідно до даних державної реєстрації змін відомостей про фізичну особу-підприємця від 19.06.2018, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 змінено прізвище на ОСОБА_4 .
За даними інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_2 станом на 10.06.2020 за відповідачем обліковується податковий борг в загальному розмірі 28142,00 грн., який виник з таких підстав.
Щодо несплати єдиного податку: у 2017 році відповідачем самостійно визначено належні до сплати податкові зобов`язання з єдиного податку як платником податку 3 групи:
- ФОП ОСОБА_3 подано податкову декларацію платника єдиного податку – фізичної особи-підприємця за І квартал 2017 року, зареєстровано за № 1700007205 від 05.05.2017, якою визначено до сплати податкове зобов`язання з єдиного податку в розмірі 1799,71 грн. За рахунок наявної переплати несплачена сума податкового зобов`язання у розмірі 1749,58 грн., термін сплати 20.05.2017;
- ФОП ОСОБА_3 подано податкову декларацію платника єдиного податку – фізичної особи-підприємця за півріччя 2017 року, зареєстровано за № 1700009332 від 09.08.2017, якою визначено до сплати податкове зобов`язання з єдиного податку в розмірі 2242,11 грн., термін сплати 19.08.2017;
- ФОП ОСОБА_3 подано податкову декларацію платника єдиного податку – фізичної особи-підприємця за ІІІ квартали 2017 року, зареєстровано за № 11381 від 06.11.2017, якою визначено до сплати податкове зобов`язання з єдиного податку в розмірі 2594,88 грн., термін сплати 19.11.2017;
- ФОП ОСОБА_3 подано податкову декларацію платника єдиного податку – фізичної особи-підприємця за 2017 рік, зареєстровано за № 2261 від 09.02.2018, якою визначено до сплати податкове зобов`язання з єдиного податку в розмірі 2994,97 грн., термін сплати 19.02.2018.
Крім того, контролюючим органом проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгоджених сум податкового зобов`язання, за результатами якої складений акт № 863/08-01-59-07/ НОМЕР_1 від 22.04.2019, яким встановлено порушення відповідачем граничних термінів сплати авансових внесків єдиного податку. 
На підставі акту камеральної перевірки № 863/08-01-59-07/ НОМЕР_1 від 22.04.2019 контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 24.05.2019 № 0082975907, яким до позивача застосовано штраф у сумі 6,02 грн, та № 0082985907, яким до позивача застосовано штраф у сумі 74,09 грн. 
Податкові повідомлення-рішення від 24.05.2019 № 0082975907 та № 00829859 направлені на податкову адресу відповідача 27.05.2019 та вручені 29.05.2019.
Також відповідачеві нараховано пеню у зв`язку з несвоєчасною сплатою узгоджених податкових зобов`язань у розмірі 3,72 грн 
Щодо податку на доходи фізичних осіб та військового збору встановлено наступне.
Відповідачем самостійно визначено належні до сплати податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору:
- ФОП ОСОБА_1 подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік, зареєстровано за № 2237 від 08.02.2019, якою визначено до сплати податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (для підприємців), у розмірі 8041,68 грн. та військовий збір у розмірі 670,14 грн., термін сплати 21.02.2019;
- ФОП ОСОБА_1 подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік, зареєстровано за № 2039 від 07.02.2020, якою визначено до сплати податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (для підприємців), у розмірі 9013,68 грн. та військовий збір у розмірі 751,14 грн., термін сплати 20.02.2020.
Контролюючий орган направляв на адресу відповідача податкову вимогу № 464-17 від 17.05.2018, відповідно до якої станом на 16.05.2018 податковий борг відповідача становить 9611,64 грн, вимога отримана 30.05.2018.
Визначена сума грошового зобов`язання у добровільному порядку не була сплачена платником податків, що стало підставою для звернення податкового органу до суду.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд зазначив, що сума грошового зобов`язання 26392,42 грн. (28142,00 грн. - 1749,58 грн.), яка складається із сум податкових зобов`язань, визначених платником податків самостійно, а також контролюючим органом в межах наданих повноважень, є податковим боргом відповідача, який не сплачено останньою. Доказів, які б свідчили про погашення такого податкового боргу або спростовували його наявність, до суду не надано.
Щодо суми 1749,58 грн. суд першої інстанції зазначив, що вказана сума грошового зобов`язання самостійно визначена платником податку за податковою декларацією платника єдиного податку – фізичної особи-підприємця за І квартал 2017 року, остання стала узгодженою та набула статусу податкового боргу 20.05.2017. Проте до суду з позовною заявою щодо стягнення вказаної суми податковий орган звернувся лише 20.07.2020, що свідчить про пропуск контролюючим органом строку давності стягнення податкового боргу в 1095 днів, що є підставою для відмови в задоволенні позову у вказаній частині. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, – за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Згідно з п. 102.2 ст. 102 ПК України грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо:
102.2.1. податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано;
102.2.2. посадову особу платника податків (фізичну особу – платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили.
У разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним (п.102.4 ст.102 ПК України).
Таким чином, в разі спливу 1095-денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, а відтак у податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу, в тому числі шляхом звернення до суду з відповідним.
Разом з тим судом першої інстанції залишено поза увагою, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від  13.05.2020  №  591-IX внесено зміни, зокрема, до Податкового кодексу України щодо термінів зупинення перебігу строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, а саме пунктом 52-2встановлено: «На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених  статтею 102  цього Кодексу».
Вказані положення неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому підлягають застосуванню.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що перебіг 1095-денного строку зупинився 18 березня 2020 року, а тому не можна вважати, що Головним управлінням ДПС у Запорізькій області пропущено строк давності для звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу.  
З огляду на встановленні обставини, позовна вимога, у задоволенні якої було відмовлено, є законною, обґрунтованою  та підлягає задоволенню. 
Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції при вирішенні спору неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до ухвалення невірного судового рішення, яке підлягає частковому скасуванню.
В частині задоволених позовних вимог рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується, судом апеляційної інстанції не перевіряється.

                              Керуючись ст.ст. 243, 317, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року в адміністративній справі № 280/4849/20 скасувати в частині відмови у задоволенні позову. 
Позов Головного управління ДПС у Запорізькій області у вказаній частині задовольнити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 1749 (одна тисяча сімсот сорок дев`ять) грн. 58 коп. по єдиному податку з фізичних осіб на рахунок UA438999980314020699000008433, отримувач УК у Вільнянському р-ні/отг с. Михайлівка/18050400, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код отримувача 37997149, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 18050400.
В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року в адміністративній справі № 280/4849/20 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з 06 квітня 2021 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повна постанова складена 06 квітня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова