УХВАЛА

17 травня 2021 року 
Київ
справа №420/473/20
адміністративне провадження №К/9901/8891/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Н.В. Коваленко, розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі за позовом Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року, позовні вимоги задоволено. Стягнуто із Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1   штраф у розмірі 34  000,00 грн до  Державного бюджету України.

Не погоджуючись із рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, ФОП ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

29 квітня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ФОП ОСОБА_1 про зупинення виконання оскаржуваних рішень до закінчення їх касаційного перегляду.

Примірник заяви про зупинення виконання судового рішення був направлений Головному управлінню Держпродспоживслужби в Одеській області 28 квітня 2021 року, що підтверджується експрес-накладною Кур`єрської служби 007831.

Заперечень щодо поданої заяви про зупинення виконання оскаржуваних рішень станом на час розгляду поданої заяви до Верховного Суду не надходило.

В обґрунтування заяви про зупинення виконання судових рішень зазначає, що 19 квітня 2021 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання оскаржуваного у касаційному порядку рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року про стягнення штрафу у розмірі 34  000,00 грн, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 19 квітня 2021 року ВП № 65197253. Окрім того, державним виконавцем накладено арешти на кошти скаржника та майно про що винесено постанову від 19 квітня 2021 року ВП № 65197253 з метою звернення стягнення на майно.

Також зазначає, що в умовах пандемії коронавірусу та запровадження карантинних заходів його доходи знизились, він став отримувати нерегулярний дохід. Оплату оскаржуваних штрафів він буде змушений здійснити за рахунок своїх оборотних коштів підприємця. В разі виконання рішення суду, що оскаржується, та його можливого подальшого скасування, він буде вимушений здійснювати певні дії та звертатися до різних установ з приводу повороту виконання рішення суду, що призведе до нераціонального використання робочого часу, додаткових зайвих витрат, оскільки в умовах перманентних локдаунів повернення оборотних коштів в бізнес буде здійснено із значною затримкою в часі.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для зупинення виконання оскаржуваних рішень, Суд виходить із наступного.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

Згідно із частиною першою статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. 
Згідно зі  статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України  та  статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"  судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Верховний Суд також виходить з того, що для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як винятковий захід, повинні бути поважні причини. Відповідна заява повинна бути мотивована, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. Таке зупинення не повинно порушувати балансу інтересів сторін, а також не порушувати прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат; існуватимуть перешкоди для застосування або буде неможливим застосування передбаченого статтями  380  та  381 Кодексу адміністративного судочинства України  механізму повороту виконання судового рішення.
Отже, для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини. Сподівання і припущення скаржника на певні результати касаційного розгляду справи не можуть бути підставою для зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Це правило стосується, в тому числі й обставин, якими сторона обґрунтовує заяву про зупинення виконання судових рішень на стадії касаційного провадження.

Указуючи на заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам в результаті виконання оскаржуваних рішень, довготривалу процедуру відновлення прав та повернення коштів у разі задоволення касаційної скарги, відповідач не навів обґрунтування своїх вимог та не довів, що захист його    прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим поворот виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані. Заява не містить мотивів та належних підстав для зупинення виконання судових рішень та не підтверджена належними доказами.

Враховуючи, що заява ФОП ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року наведеним критеріям не відповідає, оскільки не містить жодних належних обґрунтувань і доказів на їх підтвердження, які Суд міг би оцінити, у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 340, 370, 375 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі за позовом Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу, - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                           Н.В. Коваленко