ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження 33/821/160/21 Справа № 691/18/21	  	Головуючий по 1 інстанції Подорога Л.В.	
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП		Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2021 р.                                          м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №691/18/21 відносно  ОСОБА_1 , що надійшли з Городищенського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Салія С.А. ,-
в с т а н о в и л а:

Постановою Городищенського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2021 року

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,   

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.
Як встановлено судом першої інстанції,  ОСОБА_1 30.12.2020 о 21 год. 10 хв., керував автомобілем ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Желябова у м. Городище Черкаської області в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився у КНП «Городищенське МО» за адресою: вул. Гагаріна, 22 у м. Городище. 
Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник  ОСОБА_1 – Салій С.А. подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі відносно  ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що місцевим судом безпідставно розглянуто справу за відсутності  ОСОБА_1 , незважаючи на наявність клопотання про відкладення розгляду справи, чим порушено його право на захист. Вказує, що  ОСОБА_1 30.12.2020 був зупинений працівниками поліції, та останні винесли відносно нього постанову за ч.2 ст. 126 КУпАП, після чого він поїхав додому, де повечеряв та вживав алкогольні напої. Згодом приїхали працівники поліції, і звинуватили його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, і запропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що він погодився, оскільки був юридично необізнаним. Вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а перебував на власному подвір`ї. Зазначає, що свідків під час складання адміністративних матеріалів не було, огляд проведено несертифікованим приладом, висновок складено 25.12.2020, а не 30.12.2020, і адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП не складалися.
Заслухавши думку  ОСОБА_1 та його представника - адвоката Салія С.А., які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані. 
Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях  ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку. 
Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі захисника, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 149909 від 30.12.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що  ОСОБА_1 30.12.2020 о 21 год. 10 хв., керував автомобілем ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Желябова у м. Городище Черкаської області, у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився у КНП «Городищенське МО» за адресою: вул. Гагаріна, 22 у м. Городище(а.с. 1);
- даними висновку щодо результатів медичного огляду  ОСОБА_1 , згідно якого останній 30.12.2020 о 21.50 перебував стані алкогольного сп`яніння (а.с. 6).
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.
В матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких в їх присутності  ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, після чого намагався втекти від працівників поліції, та відмовився від підпису в протоколі. Також свідок ОСОБА_2 , зазначив, що  ОСОБА_1 погрожував працівникам поліції фізичною розправою та звільненням зі служби.
Свідок ОСОБА_3 був безпосередньо допитаний місцевим судом, та показав, що не був присутній під час складння адміністративних матеріалів щодо  ОСОБА_1 та жодних документів не підписував 
Згідно п.6 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», наявність двох свідків є обов`язковою під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.
В закладі охорони здоров`я наявність свідків вказаною інструкцією не передбачено, а тому їх покази не впливають на кваліфікацію дій  ОСОБА_1 , про що вірно зазначено в оскаржуваній постанові, та не покладено їх покази в основу доведеності його вини, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, а тому доводи апелянта в цій частині є неприйнятними.
Огляд на стан сп`яніння в медичному закладі передбачає комплекс заходів, спрямованих на встановлення стану сп`яніння чи його відсутність, а не лише огляд за допомогою відповідного приладу, а тому доводи апелянта про проведення огляду  ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння несертифікованим приладом є безпідставними та не підтверджені належними і допустимими доказами.
Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду  ОСОБА_1 : дата його заповнення – 30.12.2020, дата направлення на огляд - 30.12.2020, дата і точний час огляду - 30.12.2020 о 21 год 50 хв. Таким чином, зазначена у висновку дата складання акту медичного огляду – 25.12.2020 є технічною опискою, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
Під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 вказував, що він 30.12.20 близько 21 години їздив з внуком в магазин по хліб, та був зупинений працівниками поліції, які винесли щодо нього лише постанову за ч.2 ст. 126 КУпАП, через годину на його подвір`ї з`явилися поліцейські, які звинуватили його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, ще через півгодини його відвезли до лікарні на медичний огляд. 
Однак вказані доводи нічим не підтверджені. Крім того, згідно копії постанови (а.с. 2) ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, 30.12.2020 о 21.10 год., згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного за ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння 30.12.2020 о 21.10 год., огляд на стан сп`яніння проведено 30.12.2020 о 21.50 год. про що свідчить висновок щодо результатів медичного огляду. Тобто, ОСОБА_1 в проміжок часу з 21.10 по 21.50 год. не міг фізично встигнути прибути додому, повечеряти та одночасно бути доставленим працівниками поліції до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння, а тому доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є неприйнятними. 
Крім того, судом апеляційної інстанції поновлено права  ОСОБА_1 на захист, оскільки він безпосередньо приймав участь під час апеляційного розгляду справи разом з своїм захисником ОСОБА_4 , апеляційним судом було проведено дослідження доказів по справі, а тому постанова місцевого суду з підстав, що  ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого місцевим судом рішення по суті щодо нього. 
З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина  ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.
Адміністративне стягнення, накладене на  ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
п о с т а н о в и л а:

Постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2021 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Салія С.А. - залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка