Постанова
Іменем України
 
02 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 219/8324/17
провадження № 61-18121св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Русинчука М. М. (суддя-доповідач), 
Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: виконавчий комітет Світлодарської міської ради, Світлодарська міська рада, міський голова міста Світлодарська Брехунець Анатолій Федорович, ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Востокспецавтоматика», Квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганська, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків),
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 30 жовтня 2020 року у складі судді Мірути О. А.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Світлодарської міської ради, Світлодарської міської ради, міського голови міста Світлодарська Брехунця А. Ф., ОСОБА_2 , Товариства 
з обмеженою відповідальністю «Востокспецавтоматика», Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганська, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про захист права власності, порушеного дискримінаційним шляхом.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 щодо постановлення окремої ухвали про порушення законодавства України 
у судовому засіданні 04 березня 2019 року під час допиту свідка ОСОБА_3 
у справі № 219/8324/17.
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про стягнення до Державного бюджету України з ТОВ «Востокспецавтоматика» штрафу за триваюче невиконання постанови Апеляційного суду Донецької області від 22 березня 2018 року про забезпечення позову ОСОБА_1 
у цивільній справі № 219/8324/17.
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 2020 року відмовлено у задоволенні подання Бахмутського міськрайонного відділу державної служби Головного територіального управління юстиції 
у Донецькій області, боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Востокспецавтоматика», стягувач - ОСОБА_1 , про вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.
Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись із вказаними ухвалами та зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 , від імені якої діяв  ОСОБА_4 , оскаржила їх в апеляційному порядку.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 30 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана її представником ОСОБА_4 , на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 2020 року, ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 
2020 року, ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 
31 травня 2019 року, ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2019 року повернуто ОСОБА_1 .
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апеляційна скарга не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду, а питання про відкриття апеляційного провадження не може бути вирішено, оскільки норми цивільного процесуального законодавства встановлюють конкретні випадки, у яких представником у суді, крім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність. Враховуючи характер спірних правовідносин у цій справі, представництво інтересів позивача у суді апеляційної інстанції має право здійснювати виключно адвокат.
Апеляційна скарга підписана представником позивача ОСОБА_4 , який діє за довіреністю від 04 серпня 2020 року. Відомості про те, що ОСОБА_4 
є адвокатом відсутні. Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 підписана особою, яка не має права її підписувати, то апеляційний суд дійшов висновку, що відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України вона підлягає поверненню заявнику.
Суд апеляційної інстанції вказав, що провадження у справі відкрито 11 серпня 2017 року, тобто після набуття чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», що виключає можливість представництво інтересів позивача за довіреністю. При цьому апеляційний суд звернув увагу, що повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися із апеляційною скаргою до апеляційного суду у визначеному процесуальним законом порядку.
Аргументи учасників справи
У грудні 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу,              в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Крім того, просила стягнути на її користь з Донецького апеляційного суду судові витрати у розмірі 420,40 грн, понесені нею на сплату судового збору за подання касаційної скарги.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про повернення апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції 
з підстави підписання апеляційної скарги особою, яка не має права її підписувати.
Оскаржена ухвала про повернення апеляційної скарги була постановлена судом, який відповідно до частини шостої статті 357 ЦПК України не має повноважень на вчинення такої дії. Цю ухвалу, всупереч нормам процесуального законодавства, постановлено одноособово суддею Донецького апеляційного суду Мірутою О. А., тобто вказане судове рішення прийнято неповноважним складом суду.
Зміст оскаржуваної ухвали також не відповідає вимогам статті 260 ЦПК України, зокрема не зазначено місце її постановлення, найменування суду, прізвищ та ініціалів членів колегії суддів.
Апеляційний суд ухилився від дослідження доданої до апеляційної скарги довіреності, яка видана ОСОБА_1 , на предмет її відповідності нормам 
ЦК України. Суд помилково встановив обставину, що нібито апеляційна скарга була подана учасником справи - третього особою без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 , який на підставі нотаріально посвідченої довіреності, уповноважений позивачем виконувати конкретні дії, зокрема, підписувати документи від імені довірителя. Під час постановлення ухвали про повернення апеляційної скарги від 30 жовтня 2020 року суд апеляційної інстанції помилково не врахував, що ОСОБА_4 не здійснює у суді представництво інтересів позивача як вид правничої допомоги. Тобто, ОСОБА_4 діє як представник відповідно до норм ЦК України, а не як процесуальний представник.
Рух справи
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду, відкрито касаційне провадження та витребувано справу із суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
В ухвалі Верховного Суду від 23 грудня 2020 року зазначено, що наведені 
у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (порушення норм процесуального права).
Позиція Верховного Суду
Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.
У справі, яка переглядається, ухвалою Донецького апеляційного суду від 
30 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана її представником ОСОБА_4 , на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 2020 року, ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 2020 року, ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2019 року, ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2019 року повернуто на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.
Суд вважав, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підписана особою, яка не має права її підписувати, тому вона підлягає поверненню заявнику.
Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Згідно з частиною шостою статті 357 ЦПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. 
Тлумачення вказаних норм діє підстави для висновку, що на стадії відкриття апеляційного провадження суддя-доповідач одноособово може вирішити лише питання залишення апеляційної скарги без руху. Питання щодо повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті та відкриття апеляційного провадження вирішує суд апеляційної інстанції. Його склад визначений у частині третій статті 34 ЦПК України, що міститься у Главі 3 розділу І «Загальні положення» ЦПК України. Згідно з цією нормою перегляд в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції здійснює колегія суддів суду апеляційної інстанції у складі трьох суддів.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пунктах 15, 16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 лютого 
2021 року в справі № 263/4637/18 (провадження № 14-126цс20) вказано, що «регламентуючи порядок вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі, закон невипадково розмежував процесуальні питання, які під час перегляду в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції вирішує суддя-доповідач, та ті, які вирішує суд апеляційної інстанції. Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху спрямована на усунення її недоліків щодо форми та змісту. Ця ухвала не перешкоджає доступу особі до суду, адже після виправлення у встановлений судом строк недоліків апеляційної скарги особа може розраховувати на те, що суд відкриє апеляційне провадження. Натомість, ухвали про повернення апеляційної скарги та про відмову у відкритті апеляційного провадження створюють таку перешкоду і зумовлюють необхідність докласти додаткові зусилля для оскарження судового рішення суду першої інстанції. Тому постановлення таких ухвал вимагає від суду апеляційної інстанції особливої ретельності, що досягається, зокрема, шляхом розгляду означених питань не одноособово суддею-доповідачем, а колегією апеляційного суду у складі трьох суддів. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вправі розраховувати на те, що вказані питання розгляне колегіальний склад апеляційного суду, який передбачений частиною третьою статті 34 ЦПК України для перегляду в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції. А такий перегляд регламентований у Главі І «Апеляційне провадження» розділу 
V «Перегляд судових рішень» ЦПК України. Велика Палата Верховного Суду вважає, що слова «суд апеляційної інстанції», вжиті у частинах першій і другій статті 358 ЦПК України, треба розуміти як колегію суддів суду апеляційної інстанції у складі трьох суддів у світлі загальних положень ЦПК України щодо складу суду, який здійснює перегляд в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції (частина третя статті 34 ЦПК України)».
Отже, суд апеляційної інстанції у порушення норм процесуального права одноособово постановив ухвалу від 30 жовтня 2020 року про повернення ОСОБА_1 її апеляційної скарги, яка підписана її представником 
ОСОБА_4 , що призвело до порушення правил щодо складу суду. Тому вказана ухвала суду апеляційної інстанції не може вважатися законною та обґрунтованою, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її обов`язкового скасування та направлення справи до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
За таких обставин колегія суддів не оцінює інші доводи касаційної скарги, оскільки апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування оскарженої ухвали апеляційного суду.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).
Судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду (пункт 1 частини першої статті 411 ЦПК України).
Доводи касаційної скарги дають підстав для висновку, що касаційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржену ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати з направленням справи до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Щодо клопотання про стягнення судового збору
У касаційні скарзі викладено клопотання про постановлення касаційним судом ухвали про покладення судових витрат, пов`язаних із касаційним провадженням у цій справі, на Донецький апеляційний суд та про повернення ОСОБА_1 , яка звільнена судом першої інстанції від сплати судового збору, судових витрат у розмірі 420,40 грн.
Згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими 
в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження 
№ 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення 
з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».
Тому, з урахуванням висновку щодо суті касаційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 141, 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Донецького апеляційного суду від 30 жовтня 2020 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий	В. І. Крат	
 	 	
Судді:	Н. О. Антоненко	
 	 	
 	І. О. Дундар   М. М. Русинчук   М. Ю. Тітов