УХВАЛА

28 травня 2021 року 
м. Київ

справа №  910/15145/20 
Верховний Суд у складі  судді Касаційного господарського суду: 
Булгакової І.В., 
розглянувши матеріали касаційних скарг приватного підприємства "Дублер-Люкс" (далі  - Підприємство)
на рішення господарського суду міста Києва від 03.12.2020 та
постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 
за позовом Підприємства
до товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Український експертний центр" 
про визнання недійсним договору та стягнення 269  683,52 грн,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Тівац",

ВСТАНОВИВ:
28.04.2021 (згідно з відміткою на конверті) Підприємство звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою (з недоліками), підписана адвокатом Трофімовим С.Ю., на рішення господарського суду міста Києва від 03.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 зі справи №  910/15145/20 (разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження).
04.05.2021 (згідно з відміткою на конверті) на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Підприємство направило касаційну скаргу (з недоліками), підписану адвокатом Науменком В.Б., на рішення господарського суду міста Києва від 03.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 зі справи №  910/15145/20 (разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження).
Перевіривши матеріали поданих касаційних скарг (з недоліками), Касаційний господарський суд дійшов висновку, що скарги підлягають залишенню без руху, виходячи з такого. 
Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс у редакції Закону України від 15.01.2020 №460-IX, що набрав чинності з 08.02.2020) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Приписами пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається норма права, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.
Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої  статті 287 ГПК України слід зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.
Отже, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
При цьому в поданих скаржником касаційних скаргах (з недоліками) не зазначено жодної з передбачених частиною другою статті 287 ГПК України підстав касаційного оскарження рішення господарського суду міста Києва від 03.12.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 у цій справі.
З огляду на викладене Суд доходить висновку, що касаційні скарги оформлені з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки не містять обґрунтування підстав, на яких подаються скарги .
Разом з тим відповідно до пункту 6 частини другої статті 290 ГПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено вимоги особи, яка подає скаргу.
Проте на порушення приписів вказаної норми у прохальній частині касаційної скарги Підприємство просить лише постановити ухвалу про усунення недоліків касаційної скарги із застосуванням положень статті 174 ГПК України, що не може бути належними вимогами касаційної скарги щодо оскаржуваних судових рішень, оскільки зазначені скаржником вимоги не передбачені чинним ГПК України; також згаданим Кодексом не передбачено і такої форми звернення до суду касаційної інстанції як касаційна скарга з недоліками.
Отже, Підприємству необхідно визначитися з формою процесуального звернення з дотриманням вимог, передбачених § 1 глави другої ГПК України, та уразі подання касаційної скарги оформити її відповідно до наведених норм процесуального законодавства.
Зокрема, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Порядок і розмір сплати судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" (далі - Закон). 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За приписами підпунктів 1 і 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З позовною заявою Підприємство звернулося у 2020 році де відповідно до приписів статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року був визначений у розмірі 2102,00 грн. 
За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Згідно з частинами третьою та шостою статті 6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. 
Крім того, відповідно до статті 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.
Неповідомлення учасника справи про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені частиною третьою статті 2 ГПК України.
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
З урахуванням наведеного касаційні скарги (з недоліками) подані без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягають залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційних скарг відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.
З огляду на залишення касаційних скарг без руху клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження залишається без розгляду до усунення недоліків.
На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
1. Касаційні скарги (з недоліками) приватного підприємства "Дублер-Люкс" на рішення господарського суду міста Києва від 03.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 зі справи №  910/15145/20 залишити без руху.
2.  Надати приватному підприємству "Дублер-Люкс" строк для  усунення недоліків касаційних скарг до 18 червня 2021 року. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О.  Копиленка, 6.
3. Роз`яснити приватному підприємству "Дублер-Люкс", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційні скарги буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                    І. В. Булгакова