ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1139/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №705/4583/17 Категорія: 301030000 	Білик О. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       17 червня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

	Новікова О.М.,	
  	Бондаренка С.І., Вініченка Б.Б., 	
за участю секретаря	Любченко Т.М.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну окремого особового рахунку по оплаті житла,-

в с т а н о в и в :

У жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну особового рахунку по оплаті житла.
Позов обґрунтовано тим, що у 1994 році позивач став власником квартири в будинку по АДРЕСА_1 з правом спільної часткової власності з ОСОБА_2 . Статус квартири не передбачав окремого проживання власників і тому був єдиний особовий рахунок для оплати комунальних платежів, оформлений на ОСОБА_1 .
Однак, за систематичне невнесення ОСОБА_2 плати за комунальні послуги, виникли конфлікти, які привели її до отримання тимчасового окремого особового рахунку по таким платежам.
ОСОБА_1 вказував, що згодом йому стало відомо, що відповідачка передала свою частку в спільній власності сторонній особі і втратила добровільно усі права на користування на нерухомість з дня вибуття. Позивач не погоджується з таким діями відповідачки, оскільки даний факт ускладнює його співжиття на житловій площі в неізольованих кімнатах при відсутності угоди про порядок користування приміщеннями з новим власником.
На переконання позивача, основні принципи спільної власності за базовим договором 1994 року в нових обставинах потребують конкретних гарантій по захисту фактичного спільного права шляхом об`єднання їхніх рахунків до реального розподілу квартири між власниками і належними платежами за послуги без потенційних загроз.
Позивач у позові просив суд перевести права і обов`язки по окремому особовому рахунку абонента ОСОБА_2 (квартири по АДРЕСА_1 ) на ОСОБА_1 по тій же адресі. Зобов`язати КП «Уманьводоканал», ПАТ «Уманьгаз», Уманський ЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» і ТОВ «Екоклінер» відкрити на ОСОБА_1 єдиний особовий рахунок за послуги щодо квартири в будинку по АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судовий збір.
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення мотивовано тим, що що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у справі, позивач наполягав на тому, що відповідач у справі є належним, суд не має права з власної ініціативи залучати належних відповідачів, а повинен розглядати справу в межах заявлених стороною вимог і на підставі наданих нею доказів.
Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням, оскаржив його в апеляційному порядку.
Скаржник зазначає, що суд відмовив у задоволенні позову з підстав відсутності у позовній заяві належних і допустимих доказів і недотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
Апелянт зазначає, що при такій мотивації суд в попередньому провадженні згідно з ч.ч. 11, 13 ст. 187 ЦПК України, підготовчому провадженні згідно з п. 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України і у судовому провадженні згідно з ч.ч. 8, 9 ст. 257 ЦПК України – позовну заяву повинен був залишити без розгляду.
Але суд провів імітацію розгляду справи по суті і ухвалив рішення без дослідження доказів, які мали значення для правильного вирішення справи і обмежив позивачеві право повторного звернення до правосуддя.
Вважаючи рішення незаконним, позивач просить його скасувати і залишити позов без розгляду. Судовий збір стягнути з відповідача.
Таким чином, апелянт, керуючись ч. 2 ст. 257 ЦПК України, будучи позивачем у справі, просить переглянути рішення суду першої інстанції не по суті вимог, а скасувати його і залишити позовну заяву без розгляду.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як втсановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, відповідно до договору дарування, що був укладений 27 травня 1994 року та посвідчений державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 2-1577, ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , прийняли в дар кожен в рівних долях належну ОСОБА_3 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який розташований на присадибній ділянці розміром 2035 кв.м.
Позовні вимоги ОСОБА_1 зводяться до захисту його права у зв`язку із відсутністю згоди між мешканцями квартири щодо оплати за житлово-комунальні послуги.
Відповідно до частин 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
За змістом статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не довів тих обставин, на які він посилається у своїй позовній заяві, зокрема недовів порушення свох прав чи інтересів саме ОСОБА_2 .
Щодо доводів апелянта в частині порушення місцевим судом норм процесуального права та необхідності залишення позовної заяви без розгляду, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 257 ЦПК України визначені випадки, коли суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.
Посилання ОСОБА_1 про порушення судом при ухваленні оскаржуваного рішення вимог статті 187 ЦПК України та положень пунктів 8, 9 частини 1 статті 257 ЦПК України є безпідставними, оскільки із матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 10 квітня 2018 року за позовною заявою було відкрите провадження, а ухвалою місцевого суду від 26 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Вимоги ОСОБА_1 про скасування рішення суду із прийняттям нового рішення про залишення його позову без розгляду задоволенню не підлягають, оскільки заява про залишення прозову без розгляду має бути подана позивачем до початку розгляду справи по суті (п. 5 ч. 1 вказаної статті), однак справа розглянута з ухваленням рішення і підстав для його скасування з залишенням позову без розгляду в порядку передбаченому статтею 377 ЦПК України колегія не вбачає. 
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою.
За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Підстав для задоволення апеляційної скарги не встановлено.
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 35, 141, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 22 червня 2021 року.

Судді