ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/12549/20	

головуючий суддя І інстанції – Віхрова В.С.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу    ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року в адміністративній справі №160/12549/20 за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виключивши з страхового стажу період з 01.01.2004 року по 31.01.2008 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач звертався з заявою до пенсійного органу з заявою виключити з страхового стажу періоди зайняття підприємницької діяльністю, у тому числі період з 01.01.2004 року по 31.01.2008 року, а відповідачем протиправно не було цього здійснено та не було проведено перерахунок пенсії.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, 19.02.2008 р. ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком по Списку №1, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно наданих документів, загальний стаж роботи позивача становив 26 років 4 місяці 27 днів, стаж по списку №1-9 років 1 місяць 29 днів.
При обчисленні пенсії індивідуальний коефіцієнт заробітку становив 0,87043.
31.08.2020 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії.
Листом відділу з питань перерахунків пенсій №1 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 14.09.2020 р. №17834-17980/Р-03/8-0400/20 повідомлено, що при розрахунку заробітної плати кількість місяців, які враховані в розрахунок становить - 80, кількість місяців, виключених оптимізацією — 38 (10% від 388 місяців загального страхового стажу). Індивідуальний коефіцієнт заробітку становить 1,20606.
Не погодившись з правомірністю наведених доводів відповідача, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не вчиняв протиправних дій, не допускав бездіяльності та не приймав рішень з питань, які є предметом позовних вимог, а позивачем не дотримано встановленого законом порядку реалізації його прав, підстави для зобов`язання відповідача вчиняти відповідні дії відсутні.
Суд апеляційної інстанції  погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне  забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про пенсійне  забезпечення» за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Згідно із статтею 64 Закону України «Про пенсійне  забезпечення» пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65-67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.
Відповідно до 65 Закону України «Про пенсійне  забезпечення»  визначено загальний порядок визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсій, згідно якого середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи, починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Відповідно до абз. 1, 3 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058-IV) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.
Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що абз.  3 ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV передбачена допустимість, за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, виключення з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, періодів до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом 3 ч. 1 ст. 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.
Водночас закріплена у наведеній нормі можливість оптимізації заробітку стосується призначення пенсій, і не може бути застосована при перерахунку вже призначеної пенсії.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 18.07.2018 року по справі № 461/4328/16-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії заяви позивача про призначення пенсії від 18.02.2008 року, позивач при призначенні пенсії просив провести виключення із підрахунку заробітної плати періоди автоматизованим способом. Розділ з конкретним періодом заповнений не був.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем відповідно до загального стажу роботи позивача були зараховані наступні періоди (за даними персоніфікованого обліку):01.01.2004-29.04.2005, 01.05.2005-30.05.2005, 01.06.2005-29.06.2005, 01.07.2005 30.07.2005, 01.08.2005-30.08.2005, 01.09.2005-29.09.2005, 01.10.2005-30.10.2005, 01.11.2005-29.11.2005, 01.12.2005-30.12.2005, 01.01.2006-30.01.2008, 01.02.2008-01.02.2008, 01.03.2008-01.03.2008, 01.04.2008-01.04.2008, 01.05.2008-01.05.2008, 01.06.2008-01.06.2008, 01.07.2008-01.07.2008, 01.08.2008-28.02.2009, 01.03.2009-01.03.2009, 01.04.2009-01.04.2009, 01.05.2009-01.05.2009, 01.06.2009-01.06.2009, 01.07.2009-01.07.2009, 01.08.2009-01.08.2009, 01.09.2009-01.09.2009, 01.10.2009-01.10.2009, 01.11.2009-01.11.2009, 01.12.2009-01.12.2009.
Загальний стаж позивача становить 32 роки 4 місяці 11 днів, стаж по Списку №1 – 11 років. Всього для розрахунку – 43 роки 4 місяці 11 днів. 
При обчисленні пенсії застосований заробіток за періоди з 01.01.1986 по 31.12.1990 р., з 01.07.2000 р. по 31.12.2000 р., з 01.04.2001 р. по 30.06.2001 р., з 01.01.2004 р. по 31.01.2008 р. Всього 118 місяців.
При розрахунку заробітної плати кількість місяців, які враховані в розрахунок, становить - 80, кількість місяців, виключених оптимізацією — 38 (10% від 388 місяців загального страхового стажу).
Індивідуальний коефіцієнт заробітку становить 1,20606.
Відтак, оскільки в заяві про призначення пенсії позивач не просив здійснити виключення страхового стажу період з 01.01.2004 року по 31.01.2008 року, то зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача з виключенням невигідних періодів з 01.01.2004 року по 31.01.2008 року, відповідно до абз.3 ч.1 ст.40 Закону № 1058-IV, не грунтується на приписах чинного законодавства.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року в адміністративній справі №160/12549/20  – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених     п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.          

   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко