ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1936/21 Справа № 201/8672/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Наумова О. С. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Заворотного К.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2020 року у справі за позовом   ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 
про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що 25 лютого 2011 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільне життя із відповідачкою не склалося у зв`язку з тим, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями з її ініціативи між ними постійно виникають сварки. На даний момент між ними спільне господарство припинено, досить тривалий час проживають окремо. На підставі викладеного ОСОБА_2 просив суд розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 25 лютого 2011 року у Красногвардійському відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №119.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2020 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , зареєстрований 25 лютого 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 119 - розірвано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений останнім судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 23 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з”ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтями 51 Конституції України та 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Згідно ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
У п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 “Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя” роз`яснено, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, 25 лютого 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 119 (а.с.13).
Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14-16).
Позивач ОСОБА_2 , звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, посилався на те, що сімейні відносини між ним та  ОСОБА_1  припинені з причин відсутності взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, що призвело до розпаду їх сім`ї, тривалий час разом не проживають (а.с.2-4).
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2020 року сторонам було надано строк на примирення (а.с.34). 
Однак, сторони не примирилися, позивач відновлювати подружні стосунки не бажає, збереження шлюбу вважає не можливим, подальше знаходження в шлюбі суперечитиме його інтересам.
       Судом встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин.
Подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Примирення між сторонами неможливе. 
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.
За таких обставин, враховуючи, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно і не може бути збережена, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача про розірвання шлюбу. 
Доводи апеляційної скарги щодо неповного з”ясування всіх обставин справи, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи є необгрунтованими.
Доказів на підтвердження того, що шлюб між сторонами не розпався, сторони проживають разом і ведуть спільне господарство відповідачем суду не надано. 
Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
       Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя 
Судді