Дата документу 16.06.2021 Справа № 310/6806/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №310/6806/20                           Головуючий у 1 інстанції Прінь І.П.
Провадження № 22-ц/807/2135/21 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
16 червня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.
суддів: Бєлки В.Ю.,
Кухаря С.В.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Бердянська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - Бердянська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
В обґрунтування позову зазначено,  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 ,., після смерті після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді частини житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно із заповітом, складеним 17 вересня 2010 року і посвідченим нотаріусом, ОСОБА_4 заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, їй (позивачу) і її брату ОСОБА_5 .
Брат ОСОБА_5 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Бердянською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №273/2019 року. 
Позивач вказує, що нею був пропущений визначений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини з об`єктивних і поважних причин, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила сина і на момент смерті матері йому було всього 6 місяців. 
Подати вчасно заяву вона не змогла, бо була зайнята з малою дитиною та іншими дітьми, а всього у неї їх четверо, троє малолітні. 
Вона мала важке матеріальне становище, змушена була тяжко працювати у людей, щоб заробити на життя собі і дітям, у неї не було грошей для оформлення прав на спадщину. 
Крім того, вона не отримала лист нотаріуса про відкриття спадкової справи, оскільки за зареєстрованим місцем проживання фактично не проживала і про це знав відповідач.
Просила суд визначити їй додатковий строк у два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 .
Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати, та постановити нове судове рішення яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Апеляційна скарга обґрунтована доводами, які викладені в позовній заяві.
ОСОБА_2 надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інтонації залишити без змін.
ОСОБА_1 надала свою відповідь на відзив на апеляційну скаргу, просить скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Від ОСОБА_2 надійшли заперечення проти відповіді на відзив, в яких просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.
Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем  причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. 
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що  ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 .
17 вересня 2010 року ОСОБА_4 залишила заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповідала ОСОБА_5 і ОСОБА_1 в рівних частках.
ОСОБА_1 та є дочкою померлої ОСОБА_4 
ОСОБА_6 є сином померлої ОСОБА_4 
Бердянською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_4 заведено спадкову справу №273/20.
З світлокопії вищевказаної спадкової справи встановлено, що 09 жовтня 2019 року нотаріусом зареєстрована заява ОСОБА_5 про прийняття спадщини після смерті матері.
09 жовтня 2019 року нотаріусом зареєстрована заява ОСОБА_7 про відмову від отримання належної йому обов`язкової частки у спадщини, що залишилася після смерті дружини ОСОБА_4 ;
12 жовтня 2019 року нотаріусом було направлено ОСОБА_1 повідомлення про відкриття спадщини (а.с.146).
ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк нотаріусу не подала.
04 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.
04 вересня 2020 року нотаріусом видано ОСОБА_1 роз`яснення щодо пропуску нею строку подачі заяви про прийняття спадщини ( а.с.14).
З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом  зазначала про те, що встановлений ч.1 ст.1270 ЦК строк для звернення із заявою про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки має  чотирьох дітей, троє з яких є малолітніми, а наймолодшій дитині на час смерті матері було всього 6 місяців. Вона мала важке матеріальне становище, у неї не було грошей для оформлення прав на спадщину. Крім того, вона не отримала лист нотаріуса про відкриття спадкової справи, який був направлений нотаріусом за місцем її реєстрації, а не за місцем її проживання.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 була обізнана про смерть матері, наявність заповіту та його зміст. Вказане не заперечується й самою ОСОБА_1 .
Разом з цим, у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини ні за заповітом, ні за законом ОСОБА_1 не подала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:
1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;
2) ці обставини визнані судом поважними.
Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року (справа №6-1320цс17).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.
При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема:
1) тривала хвороба спадкоємців;
2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;
3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;
4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України;
5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.
Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.
Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом першої інстанції вірно встановлено, наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини, такі як наявність чотирьох дітей, троє з яких є малолітніми, відсутність коштів на оформлення спадщини, не є, об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. 
Вказані позивачем підстави пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не є поважними, оскільки з урахуванням вказаних обставин ОСОБА_1 не була позбавлена права та можливості подати вказану заяву засобами поштового зв`язку.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що вона не отримувала листа нотаріуса про заведення спадкової справи, є неповажною причиною, оскільки ОСОБА_1 про смерть матері, про наявність заповіту, про його зміст була обізнана.
Суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на норми закону, які регулюють спірні відносини, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не наведено жодних поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та не надано доказів, які свідчать про наявність у неї об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подачі такої заяви.
Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.
Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 березня 2021 року у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 24 червня 2021 року.

Головуючий

Судді: