КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
факс 284-15-77 e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 369/7147/15-ц Апеляційне провадження № 22-ц/824/5333/2021	Головуючий у суді першої інстанції - Ковальчук Л.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
14 квітня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                         Нежура В.А.,
судді                                                          Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,
секретар                                        Рудик О.Л.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору поруки № K2S4GK00260079/1 від 21 вересня 2007 року припиненим, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання додаткової угоди № 1/1-1 від 14 липня 2010 року до договору № K2S4GK00260079/1 від 21 вересня 2007 року, визнання дій протиправними, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання договору поруки № K2S4GK00260079/3 від 21 вересня 2007 припиненим,
 
В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просило стягнення солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 82 034,25 дол. США, що за курсом 22,92 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.04.2015 складає 1 880 225,03 грн. за кредитним договором № К2S4GK00260079 від 21.09.2007.
Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 21.09.2007 між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір № К2S4GK00260079 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 112 932,00 дол. США на термін до 20.09.2027, а відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі у сумі та на умовах, що передбачені законом, однак останнім у порушення умов договору зобов`язання належним чином не були виконанні, в результаті чого утворилася заборгованість. В забезпечення виконання зобов`язання за Договором К2S4GK00260079 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 були укладені договори поруки: № К2S4GK00260079/1 від 21.09.2007, № К2S4GK00260079/2 від 21.09.2007,    № К2S4GK00260079/3 від 21.09.2007 та № К2S4GK00260079/4 від 21.09.2007               (т. 1 а.с. 1-2зв.).
В свою чергу, ОСОБА_1 було продано зустрічну позовну заяву до банку, в якій вона просила визнати договір поруки № K2S4GK00260079/1 від 21.09.2007 на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № K2S4GK00260079 від 21.09.2007, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 припиненим, стягнути судові витрати, а в задоволенні первісного позову просив відмовити. В обґрунтуванні позову вказувала, що п. 13 договору поруки чітко передбачає, що зміни і доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Проте банк самостійно змінив відсоткову ставку за кредитним договором з 25.11.2008 з 11,04 до 13,08 відсотків та з 14.07.2010 з 13,08 на 12,58 відсотків. Окрім цього про факт заборгованості та про погіршення фінансового стану боржника, банк поручителя не повідомив.
Також ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 були подані зустрічні позовні заяви до ПАТ КБ «ПриватБанк», в яких вони просили визнати договори поруки           № K2S4GK00260079/4 від 21.09.2007, № K2S4GK00260079/2 від 21.09.2007,                     № K2S4GK00260079/3 від 21.09.2007 припиненим, а в задоволенні первісного позову відмовити. В обґрунтуванні позову вказували, що банком порушено умови договору, та змінено відсоткову ставку без повідомлення поручителів.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.12.2020 позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 23 977,06 дол.США та 1 360,04 грн., в тому числі 23 737,11 дол. США за основним боргом, 239,95 дол. США за процентами, 751,31 грн. пеня за прострочення процентів, 358,73 грн. пеня за прострочення основного боргу, 250,00 грн. штраф за порушення строків платежів. В задоволенні решти позовних вимоги відмовлено.
В задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовлено.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до вимог АТ КБ «Приватбанк» про визнання додаткової угоди недійсною, визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_4 до АТ КБ «Приватбанк» про визнання поруки припиненою задоволено. Визнано договір поруки № K2S4GK00260079/4 від 21.09.2007 на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором                  № K2S4GK00260079 від 21.09.2007, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 припиненим.
Зустрічний позов ОСОБА_5 до АТ КБ «Приватбанк» про визнання поруки припиненою задоволено. Визнано договір поруки № K2S4GK00260079/2 від 21.09.2007 на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором                  № K2S4GK00260079 від 21.09.2007, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5 припиненим.
Зустрічний позов ОСОБА_3 до АТ КБ «Приватбанк» про визнання поруки припиненою задоволено. Визнано договір поруки № K2S4GK00260079/1 від 21.09.2007 на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором                  № K2S4GK00260079 від 21.09.2007, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 припиненим.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до АТ КБ «Приватбанк» про визнання поруки припиненою задоволено. Визнано договір поруки № K2S4GK00260079/3 від 21.09.2007 на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором                  № K2S4GK00260079 від 21.09.2007, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 припиненим (т. 7 а.с. 8-21).
В апеляційній скарзі, АТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права просить скасувати рішення в частині незадоволених вимог АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками пені і штрафу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.
Вказує, що суд першої інстанції задовольняючи позов частково, керувався висновком експерта, в той час як банком подавались заперечення щодо наданого висновку. Оскільки, даним висновком експертизи не взято до уваги при здійснені розрахунку заборгованості винагороду за надання фінансового інструменту, внаслідок чого сума заборгованості не відповідає умовам кредитного договору. Крім того, експертом не взято до уваги та не враховано суму оплати страхових платежів за 2009-2014 роки. Також не зрозуміло у який математичний спосіб розраховано заборгованість та борг за тілом кредиту зменшено (т. 7 а.с. 24-31).
04.03.2021 ОСОБА_1 подано відзив, в якому зазначається, що апелянт не згоден з висновком експертизи, в той час як ним не було заявлено клопотання, під час розгляду справи в суді першої інстанції, про призначення повторної експертизи та доручити її проведення іншому експерту (т. 7 а.с. 62-67).
11.03.2021 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 подано письмові пояснення, в яких зазначається, що ОСОБА_1 самостійно виконала свої зобов`язання за договором страхування і позивач не мав законних підстав нараховувати і надавати кредит на грошові кошти ОСОБА_1 , яка власно вносила їх. Крім того, ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 93 000,00 дол. США, що підтверджено матеріалами справи, в той час банком не надано доказів на підтвердження отримання ОСОБА_1 кредиту у сумі 112 932,00 дол. США (т. 7 а.с. 77-80, 82-85, 87-90, 92-95).
В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 - ОСОБА_8 заперечувала проти поданої апеляційної скарги та просили її відхилити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду оскаржується в частині незадоволених вимог. В іншій частині суд апеляційної інстанції рішення не переглядає.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 21.09.2007 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір № К2S4GK00260079 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 112 932,00 дол. США під 0,92 % відсотків на місць на суму залишку заборгованості за кредитом на термін до 20.09.2027, а відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі у сумі та на умовах, що передбачені законом, однак останнім у порушення умов договору зобов`язання належним чином не були виконанні, в результаті чого утворилася заборгованість. 
В забезпечення виконання зобов`язання за договором К2S4GK00260079 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 були укладені договори поруки: № К2S4GK00260079/1 від 21.09.2007,                           № К2S4GK00260079/2 від 21.09.2007, № К2S4GK00260079/3 від 21.09.2007 та                   № К2S4GK00260079/4 від 21.09.2007.
20.04.2015 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 із повідомленням про заборгованість. Як доказ надіслання надає копію реєстру № 7894 та копію фіскального чеку.
Для стягнення вказаної заборгованості, в липні 2015 року банк звернувся до суду з даним позовом. Під час розгляду справи, судом першої інстанції було призначено судово-економічну експертизу № 18760/17-45 від 07.02.2018, за висновком якої було встановлено, що наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості за кредитом, по процентах за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконанню зобов`язань за договором, штрафу (фіксована частина), штрафу (процентна складова) позичальника ОСОБА_1 перед ПАТ «Приватбанк» станом на 18.06.2015, з урахуванням вимог чинного законодавства України, не відповідає умовам укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» на ОСОБА_1 кредитного договору № К2S4GK00260079 від 21.09.2007 розрахунковим документам щодо видачі та погашенню кредиту за вказаним кредитним договором; 
метод нарахування банком процентів за кредитним договором                           № К2S4GK00260079 від 21.09.2007 не відповідає вимогам чинного законодавства України; 
розрахунки пені саме в іноземній валюті згідно кредитного договору                 № К2S4GK00260079 від 21.09.2007, що був укладений між ПАТ КЕ Приватбанк» та ОСОБА_1 , не відповідають нормам чинного законодавства України;
нарахована ПАТ КБ «Приватбанк» щомісячна комісія в розмірі 0,29 % від суми наданого кредиту за надання фінансового інструменту по кредитному договору № К2S4GK00260079 від 21.09.2007, що був укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , не відповідає нормам чинного законодавства України; 
заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № К2S4GK00260079 від 21.09.2007, що був укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , з урахуванням фактично здійснених платежів позичальника на користь банку, станом на кінець дня 18.06.2015 становила 35 730,05 дол. США, в тому числі 34 902,50 дол. США за основним боргом, 827,55 дол. США за процентами, а також 3 337,71 грн. за неустойкою, в тому числі 1 661,25 грн. пеня за простроченими процентами, 1 426,46 грн. пеня за прострочення основного боргу та 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 
не видається за можливе визначити реальну процентну ставку та здорожчання кредиту за кредитним договором № К2S4GK00260079 від 21.092007, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк»; 
кредитний договір № К2S4GK00260079 від 21.09.2007 не містить інформацію про орієнтовну сукупну вартість кредиту, як це вимагається пунктом 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 №168; 
кредитний договір № К2S4GK00260079 від 21.09.2007 не містить графіку платежів, як це передбачено Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 №168 (т. 4           а.с. 213-225). 
Відповідно до висновків призначеної судом додаткової комісійної економічної експертизи від 10.07.2019 № 17643/18-71/17644/18-72 1 сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № К2S4GK00260079 від 21.09.2007, що був укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , а також додатковими угодами до цього договору № 1 від 15.04.2009 та № 1/1-1 від 14.07.2010, станом на момент звернення з позовом до суду на кінець дня 18.06.2015 становила 32 424,30 дол. США та 2 987,66 грн., в тому числі 31 773,25 дол. США за основним боргом, 651,05 дол. США за процентами, 1 898,28 грн. пеня за прострочення процентів, 839,38 грн. пеня за прострочення основного боргу, 250,00 грн. штраф за порушення строків платежів. 
Умовна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № К2S4GK00260079 від 21.09.2007, без урахування додаткових угод до цього договору № 1 від 15.04.2009 та №1/1-1 від 14.07.2010, станом на момент звернення з позовом до суду на кінець дня 18.06.2015 становила 23 895,56 дол. США та 1 126,96 грн., в тому числі 23 685,24 дол. США за основним боргом, 210,33 дол. США за процентами, 659,42 грн. пеня за прострочення процентів, 217,54 грн. пеня за прострочення основного боргу, 250,00 грн. штраф за порушення строків платежів. 
Нарахування ПАТ КБ «Приватбанк» відсотків по кредиту за кредитним договором № К2S4GK00260079 від 21.09.2007, не відповідає умовам цього договору, з урахуванням норм чинного законодавства, наведених у дослідженні. Не видається за можливе визначити реальну процентну ставку та здорожчання кредиту за кредитним договором № К2S4GK00260079 від 21.09.2007, через відсутність у справі необхідної для цього інформації та незадоволення відповідного клопотання експертів. Кредитний договір № К2S4GK00260079 від 21.09.2007, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 вважається фінансовим інструментом. Нарахування ПАТ КБ «Приватбанк» процентної ставки прострочення в розмірі 34,20% в період з 20.10.2009 по 18.06.2015 не відповідає умовам кредитного договору № К2S4GK00260079 від 21.09.2007. 
ПАТ КБ «Приватбанк» проводилось нарахування процентів за підвищеною процентною ставкою на прострочену заборгованість у розрахунку заборгованості за кредитним договором № К2S4GK00260079 від 21.09.2007 (який був поданий разом із позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк» у справі №369/7147/15-ц), без відображення у ньому загального розміру нарахування таких процентів за підвищеною процентною ставкою. У розрахунку ПАТ КБ «Приватбанк» щодо заборгованості за кредитним договором № К2S4GK00260079 від 21.09.2007 станом на день подання позовної заяви 18.06.2015 в колонці 9 не відображено жодної суми нарахування процентів за підвищеною процентною ставкою на прострочену заборгованість.
Згідно з висновком експертів за результатами проведення судової економічної експертизи у цивільній справі № 369/7147/15-ц від 05.10.2020 № 17176/20-71/17177/20-72, який зроблений на підставі адвокатського звернення адвоката Приймака О.Ю., умовна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № К2S4GK00260079 від 21.09.2007, що був укладений між перед ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , станом на момент звернення із позовом до суду на кінець дня 18.06.2015 розрахунково становить: (по відсотковій ставці 11,04 %) всього 23 977,06 дол. США та 1 360,04 грн., в тому числі 23 737,11 дол. США за основним боргом, 239,95 дол. США за процентами, 751,311 грн. пеня за прострочення процентів, 358,73 грн. пеня за прострочення основного боргу, 250,00 грн. штраф за порушення строків платежів.
Згідно ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З матеріалів справи слідує, що відповідач ОСОБА_1 умов договору належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 23 977,06 дол. США та 1 360,04 грн., в тому числі 23 737,11 дол. США за основним боргом, 239,95 дол. США за процентами, 751,31 грн. пеня за прострочення процентів, 358,73 грн. пеня за прострочення основного боргу, 250,00 грн. штраф за порушення строків платежів.
Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь банку, у розмірі, яка визначена експертним висновком.
Доводи банка про неврахування судом поданих заперечень на експертний висновок, спростовуються матеріалами справи. 
Частиною 1, 2 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Нормами частини 1 статті 106 ЦПК України встановлено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Згідно із ч. 2 ст. 133 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).
З матеріалів справи вбачається, що представник банку був присутнім в судовому засіданні під час дослідження наданого експертного висновку, та у разі наявності сумнівів міг звернутися до експертної установи або надати висновок експертів, який би спростовував вищевказаний експертний висновок.
Посилання апелянта на те, що під час постановлення оскаржуваного судового рішення не було враховано фінансовий інструмент, внаслідок чого сума заборгованості не відповідає умовам кредитного договору є безпідставним, оскільки врахування фінансового інструменту, при обчислені заборгованості за кредитом, не передбачено нормами діючого законодавства.
Доводи банка про неврахування у висновку збільшення суми основного боргу на суму сплати страхових платежів відповідно до договору страхування майна та договору особистого страхування відповідача, спростовуються матеріалами справи, в яких наявні належним чином завіренні копії платіжних доручень про внесення страхових платежів ОСОБА_1 за договорами страхування через касу АТ КБ «ПриватБанк», де призначення платежу зазначається «Средства для оплаты страхового платежа по договору ГЧК284СК00056130 от 21.09.07 та Средства для оплаты страхового платежа по договору 1МК284СК00056131 от 21.09.07». Отже відповідач самостійно виконала свої зобов`язання за договорами страхування і позивач не мав права нараховувати і надавати кредит на грошові кошти відповідача, який власно вносив свої грошові кошти (т. 5 а.с. 187-197).
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судових засіданнях доказам та обґрунтовано дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Понесені заявником судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).
Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору поруки № K2S4GK00260079/1 від 21 вересня 2007 року припиненим, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання додаткової угоди № 1/1-1 від 14 липня 2010 року до договору № K2S4GK00260079/1 від 21 вересня 2007 року, визнання дій протиправними, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання договору поруки № K2S4GK00260079/3 від 21 вересня 2007 припиненим залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст складено 16 квітня 2021 року.
 
Суддя-доповідач                                                                                  В.А. Нежура
 
Судді                                                                                            Р.В. Березовенко
 
                                                                                                       О.Ф. Лапчевська