ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/6371/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій  області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 04.12.2020 р. (суддя Стрельнікова Н.В.)  в справі № 280/6371/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні машинобудівні технології» до Головного управління ДПС у Запорізькій області  про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасні машинобудівні технології» (далі – ТОВ «СМТ») звернулось до Запорізького  окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі – ГУ ДПС)  про визнання протиправним та скасування рішення  комісії ГУ ДПС в Запорізькій області  про відповідність  платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника  податку № 8632 від 04.02.2020 р.; зобов`язання виключити ТОВ «СМТ» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 р. позов задоволено, визнано протиправним і скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №8632 від 04 лютого 2020 року; зобов`язано Головне управління ДПС у Запорізькій області виключити ТОВ «Сучасні машинобудівні технології» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
В апеляційній  скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи,  неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права,  ухвалити нове рішення  про відмову у задоволенні позову. 
Апелянтом зазначено, що підставою для внесення позивача до переліку ризикових платників податків слугувала інформація, отримана в межах алгоритму дій відповідного структурного підрозділу, щодо відповідності позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1165:  здійснення господарських операцій з реалізації покупцям товарів з номенклатурою, відмінною від придбаних.
На думку апелянта,  висновки, наведені у рішенні про віднесення позивача до переліку ризикових платників податків,  є відображенням  дій працівників контролюючих органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, таке рішення не порушує прав позивача. Віднесення  позивача до переліку ризикових платників не створює жодних перешкод для діяльності платника податків та інших юридичних наслідків. При цьому апелянт посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 08.10.2020 р. в справі № 280/2284/20,  від 03.12.2020 р. в справі № 140/8457/20, від 03.03.2020 р. у справі № 240/3665/19. Зазначає про відсутність порушеного права позивача, яке підлягає судовому захисту. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у  задоволенні апеляційної скарги.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «СМТ» зареєстроване юридичною особою 25.01.2017 року за адресою: 69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 58, приміщення 84, кімната 2, основним видом діяльності позивача є: 28.14 Виробництво інших кранів і клапанів, про що свідчать відомості у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Для ведення господарської діяльності підприємство має необхідний штат працівників, обладнання та інвентар, за необхідності до господарських операцій залучаються інші суб`єкти господарювання.
ТОВ «СМТ»  отримало рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 04.02.2020 № 8632, відповідно до якого комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність ТОВ «СМТ» критеріям ризиковості платника податку. Підставою для відповідності п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку було отримання податкової інформації, відповідно до якої платником податку та/або його контрагентами, згідно з даними ЄРПН, здійснено реалізацію товару/послуг, відмінних від придбаних.
10.07.2020 ТОВ «СМТ» надіслано до ДПС повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку від 10.07.2020 року № 1 з письмовими поясненнями та додатками.
Згідно з рішенням про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 32194 від 20.07.2020 комісією регіонального рівня з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 10.07.2020 № 1, прийнято рішення про відповідність ТОВ «СМТ» критеріям ризиковості платника податку. Підставою для відповідності п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку зазначено отримання податкової інформації, відповідно до якої платником податку та/або його контрагентами, згідно з даними ЄРПН, здійснено реалізацію товару/послуг, відмінних від придбаних, та надання платником документів не у повному обсязі.
20.07.2020 позивач направив запит на отримання публічної інформації.
Головне управління ДПС у Запорізькій області листом від 24.07.2020 року № 43734/08-01-06-03-17 повідомило, що підставою для включення ТОВ «СМТ» до реєстру ризикових платників є наявна податкова інформація за період з січень-грудень 2020 року щодо придбання товарів у контрагентів-постачальників, зокрема, але не виключно, у ТОВ «ГАППАР ХОЛДИНГ», ТОВ «КЕРІНГ СИСТЕМ», ТОВ «ФОКС ЮНІОН», ТОВ «ЛИВАРНИЙ ЗАВОД «СИМВОЛ», ТОВ «ІКС ТРЕЙД ВАН», ТОВ «ТОТАЛ ГРУП», ТОВ «КАНІС», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ БЕРЕГЕЯ», ТОВ «ВІСТКОМ ЛІМІТЕД», ТОВ «ДАРІЕЛ КОМПАНІ», ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЛОТУС», ТОВ «ВІТАМІН ПОСТАЧ», ТОВ «СОЛЬВАДОР», які здійснюють придбання товарів з номенклатурою, відмінною від номенклатури реалізації.
30.07.2020 позивачем надіслано до ДПС повідомлення № 2 про подання інформації та копій додаткових документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку з письмовими поясненнями та додатками, які підтверджують господарські операції з вищезазначеними постачальниками.
Згідно з рішенням про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 35396 від 10.08.2020 комісією регіонального рівня, з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 30.07.2020 № 2, прийнято рішення про відповідність ТОВ «СМТ» критеріям ризиковості платника податку. Підставою для відповідності п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку зазначено  отримання податкової інформації, відповідно до якої платником податку та/або його контрагентами, згідно з даними ЄРПН, здійснено реалізацію товару/послуг, відмінних від придбаних, та надання платником документів не у повному обсязі.
Не надання відповідачем до матеріалів справи копій витягів з протоколів засідання комісії контролюючого органу розцінено судом першої інстанції як недоведеність того,  яка саме податкова інформація покладена в основу прийняття оскарженого рішення, а також джерела такої інформації,  що обумовило висновок, що відповідачем не надано доказів, які б вказували на наявність ознак ризиковості здійснення операцій.
Приведені обставини стали підставою для висновку, що відповідачем не доведено, що існують підстави для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання, у зв`язку з чим рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 04.02.2020 №8632 є протиправним та підлягає скасуванню.
          Суд визнає приведені висновки суду першої інстанції обґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що рішенням комісії регіонального рівня  про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 8632 від 04.02.2020 р.  у зв`язку  з відповідністю платника податку критеріям ризиковості платника податку  - п. 8 (податкова інформація – платником податку та/або його контрагентами згідно з даними ЄРПН здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних) встановлена відповідність ТОВ «СМТ» критеріям ризиковості платника податку.
10.07.2020 р. ТОВ «СМТ» направлено  до ДПС повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку від 10.07.2020 р. № 1 з письмовими поясненнями та додатками.
Рішенням про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 32194 від 20.07.2020 р. комісією регіонального рівня з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів  10.07.2020 р. № 1 прийнято рішення про відповідність ТОВ «СМТ» критеріям ризиковості платника податку - п. 8 (податкова інформація – платником податку та/або його контрагентами згідно з даними ЄРПН здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних, надання платником документів не в повному обсязі).
Листом ГУ  ДПС у Запорізькій області від 24.07.2020 р. № 43734/08-01-06-03-17 на запит позивача від 20.07.2020 р.  на отримання публічної інформації повідомило, що підставою для включення ТОВ «СМТ» до реєстру ризикових платників є наявна податкова інформація за період з січень-грудень 2020 року щодо придбання товарів у контрагентів-постачальників, зокрема, але не виключно, у ТОВ «Гаппар Холдинг», ТОВ «Керінг Систем», ТОВ «Фокс Юніон», ТОВ «Ливарний завод «Символ», ТОВ «Ікс Трейд Ван», ТОВ «Тотал Груп», ТОВ «Каніс», ТОВ «Торговий дім «Берегея», ТОВ «Вістком Лімітед», ТОВ «Даріел  Компані», ТОВ «Будівельна компанія «Лотус», ТОВ «Вітамін Постач», ТОВ «Сольвадор», які здійснюють придбання товарів з номенклатурою, відмінною від номенклатури реалізації.
30.07.2020 р. позивачем надіслано до ДПС повідомлення № 2 про подання інформації та копій додаткових документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку з письмовими поясненнями та додатками, які підтверджують господарські операції з вищезазначеними постачальниками.
Рішенням про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 35396 від 10.08.2020 р. комісією регіонального рівня, з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 30.07.2020 № 2, прийнято рішення про відповідність ТОВ «СМТ» критеріям ризиковості платника податку - п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку (податкова інформація – платником податку та/або його контрагентами згідно з даними ЄРПН здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних, надання платником документів не в повному обсязі).
Спірним в цій справі є рішення комісії регіонального рівня № 8632 від 04.02.2020 р. 
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту  201.1  статті  201 Податкового кодексу України  на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація  податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в  порядку  та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
В силу пункту  201.10  статті  201 Податкового кодексу України  реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246  (далі - Порядок № 1246), а також Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. (далі - Порядок №569).
Зокрема, пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 р. № 1165  (далі - Порядок № 1165).
За визначенням пункту 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Відповідно до пунктів  6 та 7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4). У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Рішення, що оскаржується в цій справі, прийняте з підстав відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, а саме пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Додатком №1 до Порядку № 1165 визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, пункт 8 яких передбачає такий критерій як наявність у контролюючих органів податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Згідно з додатком 4 Порядку №1165 в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація.
В рішенні №  8632 від 04.02.2020 р. вказане поле заповнено та зазначено таке: «податкова інформація - платником податку та/або його контрагентами згідно з даними ЄРПН здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних».
Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до індивідуального акту як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, а суб`єкт владних повноважень – контролюючий  орган повинен навести у рішенні конкретні підстави (фактичні і юридичні), а також переконливі і зрозумілі мотиви його прийняття.
Оскаржене рішення не містить жодної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку за ознаками - «платником податку та/або його контрагентами згідно з даними ЄРПН здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних» та «не надано документів щодо реалізації товарів на адресу покупців з ознаками ризиковості» з посиланнями на відповідні документи.
Контролюючим органом до матеріалів справи не надано відповідних протоколів засідання комісії регіонального рівня  про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника, відповідно, є правильним зазначення судом першої інстанції, що відповідачем не надано доказів, яка саме податкова інформація покладена в основу прийняття оскарженого рішення, а також джерела такої інформації.
Виходячи з позиції відповідача, зазначеної власне у рішенні, яке оскаржується в цій справі,  висновок контролюючого органу про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку ґрунтується на негативній інформації саме щодо контрагентів позивача.
Тобто, негативна податкова інформація стосується не господарської діяльності позивача, а його контрагентів.
Разом з тим, відповідачем як суб`єктом владних повноважень жодних доказів на підтвердження зазначеної інформації суду не надано.
Враховуючи зазначене, суд  погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено, що існують підстави для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідними наслідками у вигляді внесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання за ознаками «платником податку та/або його контрагентами згідно з даними ЄРПН здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних» та «не надано документів щодо реалізації товарів на адресу покупців з ознаками ризиковості», у зв`язку з чим рішення ГУ ДПС у Запорізькій області  №  8632 від 04.02.2020 р.  є протиправним та обґрунтовано скасоване судом першої інстанції.
Доводи апелянта про відсутність підстав вважати, що цим рішенням  порушено права позивача, а власне оскаржене рішення не створює для позивача будь-яких правових наслідків, суд визнає неприйнятними. 
Додатком 4 до Порядку № 1165 встановлена форма рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, в якій зазначено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Аналіз приведених вище  норм чинного законодавства України дає підстави для висновку,  що прийняття контролюючим органом рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку змінює правовий режим моніторингу реєстрації податкових накладних в ЄРПН, з абсолютною невідворотністю призводить до зупинення реєстрації будь-якої складеної цією особою податкової накладної в ЄРПН, а відтак спірне рішення комісії регіонального рівня може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Суд акцентує увагу на те, що абзацом 14 пункту 6 Порядку № 1165 визначено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Зазначене свідчить, що положеннями Порядку № 1165 передбачено право на оскарження рішення контролюючого  органу щодо включення платника податків до перелік ризикових платників податку.
Суд не враховує приведені в апеляційній скарзі посилання на рішення Верховного Суду у подібних правовідносинах, адже Верховним Судом в приведених апелянтом постановах викладено правовий висновок стосовно питання віднесення платників податку на додану вартість до ризикових платників податку у період до набрання чинності Порядком № 1165.
Також суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про  те, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання контролюючого органу виключити підприємство з відповідного переліку.
Відповідно до частини 3  статті 245 КАС України  у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
За приписами  статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі  провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».
Таким чином,  позовні вимоги щодо зобов`язання виключити позивача з переліку ризикових платників податків є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і вказане рішення не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття оскаржених рішень, які були предметом судового контролю у межах цієї справи.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 311,  315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій  області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 04.12.2020 р.  в справі № 280/6371/20 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 04.12.2020 р.  в справі № 280/6371/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні машинобудівні технології» до Головного управління ДПС у Запорізькій області  про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії  залишити без змін.  
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття 12.04.2021 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення.
          Повне судове рішення  складено 12.04.2021 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко