13.04.21
33/812/150/21
Єдиний унікальний номер судової справи 488/560/21
Номер провадження 33/812/150/21                 Головуючий у місцевому суді: Торжинська Т.В.
Категорія: ст.124 КУпАП                         Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року                                                місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді – Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання – Пасечнюком І.П.,

за участю: 
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, 
ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 18 березня 2021 року, якою відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із спливом строку накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №532236 від 11 лютого 2021 року, складеного відносно ОСОБА_1 , убачається, що 12 жовтня 2020 року приблизно о 19 год. 35 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом – автомобілем, марки і моделі ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по проспекту Богоявленському міста Миколаєва, на регульованому перехресті з вулицею Космонавтів, в порушення п.п.б. п.2.3, п.10.1, 11.2 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), не врахував дорожньої обстановки, перед початком руху здійснив виїзд на смугу руху транспортного засобу – автомобіля, марки і моделі Toyota Lаndcruiser 200 реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулося їх бокове контактування. За наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.124 КУпАП.
Постановою судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 18 березня 2021 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 18 березня 2021 року та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки районного суду щодо доведеності його вини не відповідають обставинам справи. 
Вважав, що під час ДТП він рухався згідно встановлених дорожніх знаків, конфігурації дороги з урахуванням правил дорожнього руху, не змінюючи напрямку руху, не здійснюючи обгін, випередження, а тому не порушував норми ПДР України, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Зазначав, що до перехрестя був наявний дорожній знак 5.16 ПДР України, що передбачав 3 смуги руху, з яких крайня ліва передбачає напрямок прямо та поворот ліворуч, середня – рух прямо, крайня права – поворот праворуч. При цьому, розмітка на самому перехресті була відсутня. За такого, з огляду відсутності дорожньої розмітки на перехресті, він продовжив рух по зайнятій ним смузі згідно вимог знаку 5.16 ПДР України. Крім того, на вказаній ділянці відсутній дорожній знак 1.5.3 ПДР України, який би вказував на звуження проїзної частини.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та в поясненнях вказував на те, що не допускав будь-яких порушень Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 13 квітня 2021 року не з`явився, про причини неявки апеляційний суд не повідомив. 
У відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні.
Отже, з урахуванням диспозиції вищевказаної норми та відсутності у законі застережень щодо обов`язків заслуховування думки учасників справи за цими обставинами, та враховуючи, що ОСОБА_2 судом повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без його участі.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.
За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності.
Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
При цьому, диспозиція ст.124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.п.10.1, 11.2 Правил дорожнього руху України. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог саме пп.б п.2.3, п.п.10.1, 11.2 Правил дорожнього руху України, які зазначені в протоколі працівником поліції.
Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року (з наступними змінами і доповненнями) та п.1.1 Правил дорожнього руху України єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється вищеназваними Правилами.
Так, пп.б п.2.3 Правил дорожнього руху України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Згідно п.11.2 Правил дорожнього руху України на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.
На думку апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків є доказом в справі про адміністративне правопорушення.
Так, з матеріалів справи убачається, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №532236 від 11 лютого 2021 року, з якого убачається, що 12 жовтня 2020 року приблизно о 19 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом – автомобілем марки і моделі ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по проспекту Богоявленському міста Миколаєва, на регульованому перехресті з вулицею Космонавтів, в порушення п.п.б. п.2.3, п.п.10.1, 11.2 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, перед початком руху здійснив виїзд на смугу руху транспортного засобу – автомобіля марки і моделі Toyota Lаndcruiser 200, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулося їх бокове контактування. За наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.124 КУпАП.
Зі змісту наданих доказів у справі вбачається, що 12 жовтня 2020 року водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рухались в попутному напрямку по проспекту Богоявленському в місті Миколаєві, наближаючись до регульованого перехрестя з вулицею Космонавтів, де проїзна частина у напрямку руху від вулиці Старофортечної в напрямку вулиці Молодогвардійської має три смуги для руху в попутному напрямку, зокрема ліву смугу для руху прямо та ліворуч, середню смугу - виключно для руху прямо, та праву смугу для руху виключно праворуч. При цьому, водій ОСОБА_2 рухався в лівій смузі руху, а водій ОСОБА_1 – в середній смузі руху та в такому порядку останні зупинилися на світлофорі перед перехрестям.
Після перехрестя автомобільна дорога змінює конфігурацію шляхом звуження до двох смуг руху в напрямку «прямо». Отже на такій дорозі ліва смуга руху, як до перехрестя так і після нього залишається лівою, а середня смуга руху після перехрестя стає правою смугою руху.
За наведеного, транспортний засіб що рухався в середній смузі руху до перехрестя, який бажає в подальшому рухатися в лівій смузі руху після перехрестя, повинен включити покажчик повтору ліворуч та перестроїтись з урахуванням вимог п.10.1 та п.10.3 ПДР України, тобто пропустити всі транспортні засоби, що рухаються в лівій смузі руху. 
В свою чергу, транспортні засоби, що до перехрестя рухалися в лівій смузі та мають намір продовжити рух прямо, повинні продовжити рух в цій же смузі руху (лівій) з урахуванням зміни конфігурації дороги.
За наведеного, водій ОСОБА_2 , який до перехрестя рухався в лівій смузі руху та, маючи намір продовжити рух прямо і за перехрестям, мав залишатись у своїй – лівій смузі руху. В той же час, водій ОСОБА_1 , який в цей же час рухався до перехрестя в середній смузі руху попутно з водієм ОСОБА_2 , з урахуванням зміни конфігурації дороги після перехрестя, маючи намір продовжити рух прямо, мав зайняти праву смугу руху при перетині перехрестя, а у разі наміру зміни смуги руху в ліву, зобов`язаний був дотриматись вимог п.10.1 та п. 10.3 ПДР України.
Між тим, не зважаючи на зміну конфігурації дороги після перехрестя, водій ОСОБА_1 , не врахував положень п.11.1 ПДР України, відповідно до яких кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними, а також вимог п. 11.2 ПДР України, згідно яких, на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом. Тим самим, перетинаючи перехрестя проспекту Богоявленського з вулицею Космонавтів, водій ОСОБА_1 не надав переваги в русі автомобілю під керуванням водія ОСОБА_2 , продовжив рух з середньої смуги руху прямо, фактично виїхавши після перехрестя в ліву смугу руху, по якій в цей час рухався водій ОСОБА_2 , та допустив бокове контактування з транспортним засобом останнього, внаслідок чого автомобілі під керування обох водіїв, зокрема ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , отримали механічні пошкодження.
Враховуючи наведене, суддя районного суду дійшов правильного висновку про доведеність вини водія ОСОБА_1 в порушенні пп.б п.2.3, п.10.1 та п.11.2 ПДР України, внаслідок чого сталася вказана дорожньо-транспортна пригода, що потягло пошкодження транспортних засобів – учасників ДТП, та передбачає адміністративну відповідальність за ст.124 КУпАП.
При цьому, апеляційний суд виходить з того, що порушення цих правил знаходиться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та суспільно небезпечними наслідками - пошкодженням транспортних засобів.
Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду, а тому підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови відсутні.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено істотних порушень судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які б могли стати підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, а висновки суду відповідають фактичним обставинам справи. Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Згідно ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Оскільки, на час винесення постанови строки накладення на особу адміністративного стягнення закінчились, то суддя районного суду дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.
Таким чином оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 18 березня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку із спливом строку накладення адміністративного стягнення – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                                        Т.В. Серебрякова