ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/32007/20                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Маруліна Л.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  15 червня 2021 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого-судді          Парінова А.Б.,
суддів:                     Беспалова О.О.
                                        Лічевецького І.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Київської обласної ради Лічильної комісії Київської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з позовом до Київської обласної ради, Лічильної комісії Київської обласної ради, в якому просили:
- визнати протиправними дії Лічильної комісії при організації обрання (голосування) голови Київської обласної ради VIII скликання 27 листопада 2020 року в частині порушення таємниці голосування;
- визнати протиправним та скасувати рішення Лічильної комісії Київської обласної ради VIII скликання, оформлене протоколом від 27 листопада 2020 року № 4 "Про засідання лічильної комісії Київської обласної ради VIII скликання";
- визнати протиправним та скасувати рішення Київської обласної ради VIII скликання про внесення змін до рішення Київської обласної ради від 25 листопада 2020 року                      № 004-01-VIII "Про затвердження форми бюлетенів для таємного голосування щодо обрання голови Київської обласної ради VIII скликання, першого заступника та заступника голови Київської обласної ради VIII" від 27 листопада 2020 року № 006-01-VІII;
- визнати протиправним та скасувати рішення Лічильної комісії Київської обласної ради VIII скликання, оформлене протоколом від 27 листопада 2020 року № 5 "Про засідання лічильної комісії Київської обласної ради VIII скликання";
- визнати протиправним та скасувати рішення Київської обласної ради VIII скликання від 27 листопада 2020 року № 007-01-VIII "Про обрання голови Київської обласної ради VIII скликання";
- зобов`язати Київську обласну раду VIII скликання провести повторне обрання голови Київської обласної ради VIII скликання.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року даний адміністративний позов повернуто позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.
Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 та направити справу для продовження судового розгляду до суду першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані безпідставністю вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, оскільки додане до позовної заяви платіжне доручення за своїм змістом підтверджує сплату судового збору в повному обсязі. Разом з цим, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що судовий збір сплачено одним з позивачів, який між іншим, представляє інтереси інших двох позивачів. Наголошує, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду визначальним є факт надходження усієї до сплати усієї суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Крім того, апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що відповідно до практики ЄСПЛ суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду, що є неприпустимим.
За наведених обставин, апелянт вважає, що суд першої інстанції не мав законних підстав для повернення позовної заяви.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 р. та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, у грудні 2020 року позивачі звернулись до суду з даним позовом.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2021 року вказану позовну заяву було залишено без руху, зокрема оскільки, судовий збір сплачено не кожним позивачем окремим платіжним документом по 3363,20 грн., а сплачено одним платіжним дорученням в сумі 15134,46 грн.
За встановлених обставин, Окружним адміністративним судом у вказаній ухвалі було роз`яснено позивачам, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду, зокрема:
- доказу сплати судового збору кожним позивачем окремим платіжним документом в сумі 3 363, 20 грн. на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва за заначеними в ухвалі платіжними реквізитами.
На виконання вимог вказаної ухвали суду 19 січня 2021 року ОСОБА_1 було подано до суду клопотання про усунення недоліків позовної заяви, у якому зазначено, що додане до позовної заяви платіжне доручення підтверджує сплату судового збору за її подання трьома позивачами. Таким чином, останній вважає, що позовна заява в частині сплати судового збору відповідає вимогам частини третьої статті 161 КАС, а ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року №640/32007/20 про залишення позовної заяви без руху, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 169 КАС, постановлена з порушенням процесуальних норм.
Розглянувши вказане клопотання ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачами не усунуто недоліки позовної заяви, не надано суду доказу сплати судового збору сплаченого кожним позивачем окремим платіжним документом в сумі 3363,20 грн. на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України є підставою для повернення позовної заяви позивачам.
Надаючи правову оцінку правомірності прийнятого судом першої інстанції рішення з урахуванням доводів апеляційної скарги та встановлених обставин справи, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Приписами ч. 3 ст. 161 КАС України регламентовано, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Колегія суддів зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено ЗУ «Про судовий збір» від     08.07.2011     №     3674-VI.
Приписами ст. 6 цього Закону врегульовано порядок сплати судового збору, яким у ч. 7 передбачено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційна долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.
Вказана норма законодавства є імперативною та не підлягає множинному тлумаченню.
Отже, з аналізу наведених норм законодавства слідує, що законодавством імперативно передбачено, що до позовної заяви, у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами, додається документ про сплату судового збору, який сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 ЗУ «Про судовий збір».
Вказаної правової позиції дотримується також і Верховний Суд про що останнім зазначається, зокрема у постанові від 31.03.2021 по справі № 821/1226/18.
Водночас, оскільки позивачами не було дотримано вказаних вимог законодавства та не  додано до матеріалів позовної заяви окремих платіжних документів про сплату судового збору, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 161 КАС України та правомірно залишив позовну заяву без руху.
При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 , що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду визначальним є факт надходження усієї до сплати усієї суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, оскільки у вказаній справі судом вирішувалось питання про те, що у назві реквізиту «платник» указано особу, яка не є стороною у справі, у той час, як у назві реквізиту «призначення платежу» зазначено дані справи, зокрема, позивача, відповідача. Тобто, обставини справи №9901/144/20, яка вирішувалось Великою Палатою Верховного Суду не є тотожними з обставинами даної справи, а тому не підлягають врахуванню судом при вирішенні спірного питання у даній справі.
Також, колегія суддів критично оцінює посилання апелянта про те, що судовий збір за звернення до суду з даним позовом було сплачено одним платіжним дорученням з огляду на те, що один з позивачів представляє інтереси інших двох позивачів, з огляду на те, що нормами чинного законодавства сплати судового збору у такому порядку не передбачено. Також, колегія суддів зауважує, що призначені платежу наявної у матеріалах справи квитанції № 43908 вказано «судовий збір за позовом ОСОБА_1 » та при цьому не вказано інших позивачів, які звертались до суду з даним позовом та якими було сплачено судовий збір.
Не приймаються колегією суддів до уваги і посилання апелянта про те, що вимоги суду першої інстанції про сплату судового збору кожним позивачем окремим платіжним дорученням є надмірним формалізмом, з огяляду на те, що вказані вимоги визначені нормами чинного законодавства, зокрема, КАС України та ЗУ "Про судолвий збір".
Отже, з огляду на те, що вимоги суду першої інстанції зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху були правомірними, проте у встановлений судом строк не виконані позивачами, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви позивачам відповідно до приписів п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи та прийнято законне і обґрунтоване рішення у відповідності до вимог матеріального та процесуального права.
З огляду на встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки позивачами вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху не були усунуті у встановлений судом строк позовна заява підлягає поверненню особі, яка її подала.
У свою чергу, доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та не свідчать про наявність підстав визначених ст. 320 КАС України для скасування судового рішення та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 312, 315-316, 321-322, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя                                                            А.Б. Парінов

Судді                                                                                О.О. Беспалов

                                                                                          І.О. Лічевецький