ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/750/21 Справа № 199/374/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сенчишин Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 травня 2021 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Пустинцева А.В. на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 420,40 грн.,

за участю:
захисника особи, що притягується 
до адміністративної відповідальності,                          Пустинцева А.В. ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року ОСОБА_1 10 січня 2021 року о 09 год. 45 хв. в районі буд. 5/1 по вул. Мінусинській у м. Дніпрі керував транспортним засобом «ВАЗ 21043», д.р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.
В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , копію оскаржуваної постанови він отримав 06 квітня 2021 року.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що огляд було проведено за допомогою несертифікованого технічного приладу, в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують його належний стан, а саме сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку. Вважає, що письмові пояснення свідків є неналежними доказами, оскільки в них не зазначено суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту відсторонення особи від керування транспортним засобом. Звертає увагу, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку. 
Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 10 лютого 2021 року за відсутності учасників справи. З матеріалів справи слідує, що копію оскаржуваної постанови захисник отримав 06 квітня 2021 року, апеляційна скарга ним подана до відділення Укрпошти 08 квітня 2021 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що копію оскаржуваної постанови захисник отримав 06 квітня 2021 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.
Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 у присутності свідків пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою "Драгера", результати огляду - 1,44 проміле; результатами тестування до "Драгер", відповідно до яких результат огляду ОСОБА_1 - 1,44 проміле; відеозаписом з боді камери поліцейського, з якого слідує, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, пройшов у присутності двох свідків огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою "Драгера", результати огляду - 1,44 проміле; а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.
Доводи захисника стосовно порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки справу розглянуто у його відсутність без належного повідомлення про дату та час розгляду справи, є безпідставними з огляду на наступне.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 174135 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться в приміщенні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська о 09 год. 00 хв. 10 лютого 2021 року, про що свідчить підпис останнього.
Також, суд першої інстанції здійснювались заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи, зокрема, шляхом направлення йому повістки про виклик до суду.
При цьому ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про дату і час розгляду справи, до суду жодного разу не з`явився, не вживав заходів, щоб дізнатись про стан розгляду справи, що свідчить про його ухилення від участі у розгляді справи та безпідставне умисне затягування її розгляду.
       Враховуючи викладене, а також практику Європейського Суду з прав людини суд першої інстанції з урахуванням вимог ст. 268 КУпАП обгрунтовано розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та суд апеляційної інстанції не вбачає порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_1 під час розгляду справи.
Посилання в апеляційній скарзі стосовно того, що спеціальний технічний засіб Drager Alkotest 6820 не зазначений в переліку технічних засобів, є необґрунтованим з огляду на таке.
Згідно з роз`яснень Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів", газоаналізатори марки Drager Alkotest 6810 та Drager Alkotest 6820 , що вже перебувають в експлуатації, можуть і надалі експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної перевірки та перевірки після ремонту.
Крім того, затверджений тип засобів вимірювальної техніки Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Saftety AG &aст; Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. 
Таким чином, зазначене спростовують доводи апеляційної скарги захисника з приводу незаконності використання працівниками поліції газоаналізатора Drager Alcotest 6820 під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки вказаний газоаналізатор дозволений МОЗ України, має свідоцтво про державну реєстрацію та сертифікат відповідності.
Що стосується доводів захисника про відсутність в матеріалах справи сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку приладу "Драгер",суд не приймає їх до уваги, оскільки на час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу "Драгер", під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 та його захисник клопотань про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки не заявляли.
       Крім того, як слідує з матеріалів справи огляд проводився за добровільною згодою ОСОБА_1 у присутності двох свідків, за результатами огляду складено відповідний акт та роздруковані на папері його показники, які долучені до матеріалів справи. Вищевказаний акт огляду був підписаний ОСОБА_1 без будь - яких зауважень.
       Що ж стосується посилання на те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом, то слід зазначити, що вказані доводи не є тією безумовною підставою для визнання дій ОСОБА_1 такими, що не містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який містить самостійні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності.
В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними. 
Що стосується посилань захисника на те, що суд у оскаржуваному рішенні послався на письмові пояснення свідків та не допитав їх у судовому засіданні, слід зазначити наступне.
Суд першої інстанції на підтвердження винуватості посилається на письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проте письмові пояснення свідків не є належними доказами правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, як вірно зазначив в апеляційній скарзі захисник, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, та судом апеляційної інстанції не беруться до уваги.
Разом з тим, наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Інші доводи захисника оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокату Пустинцеву А.В. строк на апеляційне оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року.
Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Пустинцева А.В. - залишити без задоволення.
Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                           С.І.Крот