Ухвала
Іменем України

12 травня 2021 року
м. Київ
справа № 753/4209/19
провадження № 51-5178 зп 20
 
Верховний Суд колегією суддів першої палати Касаційного кримінального суду                      у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 , 
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув заяву захисника ОСОБА_4 про передачу кримінального провадження щодо ОСОБА_5 на розгляд Великої Палати Верховного Суду для перегляду постанови колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 11 лютого 2021 року, ухвали Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року та вироку Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року в порядку статей 444-449 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Як убачається з матеріалів провадження, вироком Дарницького районного суду 
м. Києва від 10 серпня 2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Не погодившись з вказаним вироком, захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого, подав апеляційну скаргу, яку ухвалою Київського апеляційного суду 
від 06 жовтня 2020 року повернуто останньому, оскільки не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі апеляційного суду від 24 вересня 2020 року. 
Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі Верховного Суду від 11 лютого 2021 року ухвала Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року залишена без зміни. 
До Суду надійшла заява захисника ОСОБА_4 про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 445 КПК.
Проте заява захисника не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції 
з огляду на таке.
Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII (далі – Закон), яким внесено зміни до КПК та виключено з тексту цього Кодексу главу 33 (статті 444-456 КПК), набрав чинності 15 грудня 2017 року. 
Відповідно до пункту 1 параграфу 3 розділу 4 Закону заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у справах, які подані та розгляд яких не закінчено 
до набрання чинності цим Законом, передаються до Касаційного кримінального суду 
й розглядаються за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. 
Однак такий порядок не може бути застосований до заяв, які подані після набрання чинності зазначеним Законом, оскільки згідно з ч. 1 ст. 5 КПК процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Тобто на час звернення захисника з відповідною заявою відсутні процесуальний порядок і повноваження Суду щодо її розгляду.
Враховуючи те, що із заявою про перегляд судового рішення Верховним Судом захисник звернувся після втрати чинності главою 33 КПК, тому його заява не може бути предметом розгляду Суду і підлягає поверненню.
Керуючись п. 1 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 
2017 року, ч. 1 ст. 5, ст. 441 КПК, Суд
постановив:
Заяву захисника ОСОБА_4 про передачу кримінального провадження щодо ОСОБА_5 на розгляд Великої Палати Верховного Суду 
для перегляду постанови колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 11 лютого 2021 року, ухвали Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року та вироку Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року в порядку статей 444-449 КПК повернути.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                          ОСОБА_3