ПОСТАНОВА
Іменем України
13 травня 2021 року 
Київ
справа №300/221/19
адміністративне провадження №К/9901/32633/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Стрелець Т.Г., 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу №  300/221/19
за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, провадження в якій відкрито 
за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 3 липня 2019 року (ухвалене в складі: головуючого судді Григорука О.Б.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року (ухвалену в складі колегії суддів: головуючого-судді Шинкар Т.І., суддів: Пліша М.А., Ільчишин Н.В.), -
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
В січні 2019 року ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі також- Управління ПФУ), в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив:
-визнати протиправними дії відповідача у відмові позивачу у нарахуванні до розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 20% надбавки, як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського;
-зобов`язати відповідача здійснити перерахунок раніше виплаченого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з нарахуванням 20% надбавки, як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського;
-стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 218595 грн, як суми не врахованої матеріальної допомоги, яка входить до складової щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;
-стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 42224 грн. як суми надбавки 20% до розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;
-стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 700 000 грн.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 3 липня 2019  року замінено відповідача Косівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області належним відповідачем - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі- відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області).
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.1995 за №647 "Про перелік населених пунктів, яким надається статус гірських" місто Косів Івано-Франківської області внесено до переліку населених пунктів, яким відповідно до Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" надано статус гірських. Таким чином, позивач набув право на гарантії і пільги, встановлені Законом України "Про статус гірських населених пунктів в Україні", оскільки згідно посвідчення серія НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Косівської міської ради Івано-Франківської області 24 лютого 2011 року, ОСОБА_1 є громадянином, який проживає на території гірського населеного пункту. У зв`язку із цим та беручи до уваги те, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці позивачу призначено та виплачується без врахування вимог частини 2 статті 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні", у листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про підвищення на 20% розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, щодо задоволення якої йому було відмовлено.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 3 липня 2019  року позов задоволено частково. 
Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні ОСОБА_1 до розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 20% надбавки, як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок раніше виплаченого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з нарахуванням 20% надбавки, як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського з 10 серпня 2018 року, з урахуванням виплачених сум. В іншій частині у задоволенні позову  відмовлено.
Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 21 жовтня 2019 року рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 3 липня 2019  року залишив без змін. 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що усі державні пенсії, стипендії, інші види державної матеріальної допомоги, у тому числі і щомісячне довічне грошове утримання судді, для осіб, які проживають на території населеного пункту, якому надано статус гірського, підлягають збільшенню на 20%. Водночас, позивачем не обґрунтовано, в чому полягає завдана моральна шкода, не доведено факту завдання немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у житті позивача та не доведено причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та обставинами, на які посилається позивач обґрунтовуючи завдану моральну шкоду.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на касаційну скаргу
У листопаді 2019 року ГУ ПФУ в Івано-Франківській області звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій заявник просить судові рішення, постановлені у цій справі, скасувати і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.
У скарзі зазначає, що суди неправильно застосували норми матеріального права та допустили порушення норм процесуального права.
Крім того, доводи касаційної скарги заявник обґрунтовує тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що довічне грошове утримання не належить до пенсійних чи інших видів державної матеріальної допомоги громадянам, які передбачені Законом України "Про статус гірських населених пунктів в Україні", а відповідно перерахунок грошового утримання судді з урахуванням 20% підвищення є безпідставним та суперечить законодавству. Довічне грошове утримання судді є особливою формою соціального забезпечення суддів, а не пенсією.
У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 заперечує проти її задоволення, просить рішення судів першої та апеляційної інстанції залишити без змін. 
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Верховний Суд ухвалою від 17 грудня 2019 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2021 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Судами попередніх інстанцій встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 з червня 1982 року по травень 1990 року працював на посаді народного судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, з травня 1990 року - судді Косівського районного суду Івано-Франківської області.
Відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 10 липня 2018 року №2229/0/15-18 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Косівського районного Івано-Франківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Згідно із записами у трудовій книжці 01 серпня 2018 року ОСОБА_1 відрахований зі штату Косівського районного суду Івано-Франківської області у відставку відповідно до наказу від 27 липня 2018 року за №02-03/226.
З 10 серпня 2018 року ОСОБА_1 призначено та виплачується щомісячне довічне грошове утримання судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
12 листопада 2018 року позивач звернувся із заявою до Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про підвищення на 20% розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за результатом розгляду якої листом Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 19 листопада 2018 року №143/С-15 повідомлено, що підвищення в розмірі 20% до довічного грошового утримання судді чинним законодавством не передбачено.
Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною другою статті 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» (далі- Закон № 56/95-ВР) розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків.
На час виникнення спірних правовідносин статус судді у відставці врегульовано розділом X Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII).
За змістом речення першого частини першої статті 142 Закону № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.
Відповідно до частини третьої статті 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Частиною четвертою цієї ж норми закріплено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Згідно з реченням другим частини другої статті 135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:
1) вислугу років;
2) перебування на адміністративній посаді в суді;
3) науковий ступінь;
4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
У свою чергу, частина перша статті 135 Закону № 1402-VIII містить імперативне обмеження, згідно з яким суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці нерозривно пов`язаний із розміром суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Єдиною підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання є зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Також слід зазначити, що в Рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 Конституційний Суд України охарактеризував щомісячне довічне грошове утримання як особливу форму соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання суддів, у тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді; особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування (абзаци п`ятий, сьомий пункту 7 мотивувальної частини).
Таким чином, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці не належить до категорій виплат (пенсій, державної матеріальної допомоги тощо), на збільшення яких спрямовані норми статті 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».
За такого правового регулювання у справі, що розглядається, відповідач не мав правових підстав для збільшення на 20 відсотків розміру виплачуваного позивачеві щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» та цілком правомірно відмовив у такому збільшенні.
Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 340/248/17 та від 6 лютого 2020 року у справі №347/24/17.
З огляду на наведене, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.
Відповідно до частини першої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, що є підставою для скасування судових рішень повністю та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, що передбачено частинами першою та другою статті 351 КАС України.
Керуючись статтями 344, 351, 356 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 3 липня 2019  року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                                    Л.В. Тацій
Судді                                                                                                               Л.Л. Мороз
                                                                                                              Т.Г. Стрелець