ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/4268/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: А.М. Бабич

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  08 червня 2021 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                               Аліменка В.О., 
суддів                                                   Безименної Н.В., Кучми А.Ю.
за участю секретаря                               Юрковець А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, третя особа - Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення середнього заробітку, поновлення на посаді,-

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому з урахуванням уточнень (заява вх. від 30.11.2020) просив:
визнати протиправним і скасувати п.1 наказу від 13.08.2020 №473 «Про застосування до працівників УПП в Черкаській області ДПП дисциплінарних стягнень»;
визнати протиправним і скасувати наказ від 29.09.2020 №721 о/с «Про особовий склад»;
поновити позивача на посаді заступника начальника управління - начальника відділу чергової служби Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції з 30.09.2020;
стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.09.2020 до дати фактичного поновлення.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач прийняв спірні рішення з порушенням вимог законодавства щодо процедури проведення службового розслідування за відсутності правових і фактичних підстав, також за відсутності складу дисциплінарного проступку позивача. Дисциплінарна комісія не обґрунтовано врахувала факти, що мають бути доведені в межах кримінального провадження. Спірними рішеннями до позивача застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення без урахування відсутності обставин вчинення позивачем проступків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, позитивних характеристик, численних грамот та подяк, відсутності інших дисциплінарних стягнень під час служби в поліції, відсутності факту підпорядкування йому ОСОБА_2 та будь-якого впливу на хід службового розслідування щодо його дій. Позивач вважає, що не порушив жодної з зазначених у спірних рішеннях вимог законодавства, а службове розслідування проведено явно упереджено та не об`єктивно. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі. 
Відповідачем та третьою особою подано відзиви на апеляційну скаргу, в яких вони просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 05.12.2018 ОСОБА_1 призначений на посаду заступника начальника управління - начальника відділу чергової служби Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції на підставі наказу Департаменту патрульної поліції України №1170о/с. 
15.08.2019 ОСОБА_1 ознайомлений з посадовою інструкцією заступника начальника управління-начальника відділу чергової служби управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, затверджена наказом Департаменту патрульної поліції України №1420 (далі - Посадова інструкція). 
Згідно п.п. 2.2.13-2.2.17 п.2.2 ст. 2 Посадової інструкції до завдань позивача на вказаній посаді належить:
- здійснення координації роботи батальйону, відділу чергової служби, сектору озброєння, сектору документального забезпечення;
- за дорученням начальника виконання представницьких функцій, а саме представляє управління у відносинах з іншими органами державної влади, підприємствами, установами та організаціями, а також з громадськістю;
- здійснення безпосереднього керівництва особовим складом управління, задіяним для патрулювання визначеної території з метою забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, охорони та захисту прав і свобод людини, інтересів суспільства та держави, протидії злочинності, безпеки дорожнього руху;
- проведення роботи щодо зміцнення службової дисципліни, запобігає надзвичайним подіям, кримінальним, корупційним та іншим правопорушенням серед поліцейських патрульної поліції, своєчасно виявляє й усуває їх причини, аналізує стан службової дисципліни й об`єктивно доповідає про це начальнику управління;
- у встановленому порядку здійснює тимчасове виконання обов`язків начальника управління на період його відсутності.
04.05.2020 на адресу Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції надійшло подання Черкаського управління Департаменту внутрішньої безпеки (вих.№601/42-23/01) про вжиття до 25.05.2020 заходів реагування. В поданні зазначено про проведення перевірки 23.04.2020, під час якої виявлені недоліки в роботі щодо постів №1, №2, неналежне ведення книги інструктажів при поводженні зі зброєю, стану збереження паливно-мастильних матеріалів (списана істотно більша кількість палива, аніж наявна згідно з талонами на пальне тощо), приміщень перебування автомобілів.
06.05.2020 начальник Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції видав наказ №50 про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії в складі: голова комісії - С.Шевчук (заступник начальника управління - начальник відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Черкаській області ДПП; члени комісії: позивач, ОСОБА_3 (старший інспектор вказаного відділу), В.Гладун (оперуповноважений Черкаського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України).
12.05.2020 Департамент патрульної поліції України наказом №312 о/с надав керівнику Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції основну та додаткову відпустку, а тимчасове виконання обов`язків начальника поклав на ОСОБА_1 . Фактичне виконання позивачем у цьому періоді відповідних обов`язків підтверджується листами та дорученнями третьої особи, підписаними ним, та даними журналу реєстрації вихідних документів та документів, створюваних установою.
28.05.2020 Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване в місті Києві, внесло до Єдиного реєстру досудових розслідувань запис №42020250000000093 щодо наявності у діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України.
04.06.2020 дисциплінарна комісія склала висновок, затверджений начальником Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, в якому встановила підтвердженими факти дисциплінарних порушень на підставі зібраних матеріалів та письмового опитування членом комісії ОСОБА_3 : ОСОБА_5 (інспектор сектору озброєння третьої особи), ОСОБА_6 (інспектора-чергового відділу чергової служби третьої особи), ОСОБА_7 (старший інспектор з особливих доручень відділу кадрового забезпечення третьої особи), ОСОБА_8 (старший інспектор-черговий відділу чергової служби третьої особи), ОСОБА_9 (старшого інспектора-чергового відділу чергової служби третьої особи), ОСОБА_10 (заступник командира РОВО третьої особи), ОСОБА_11 (командир роти №1 батальйону третьої особи), ОСОБА_2 (начальник сектору транспортного забезпечення третьої особи), ОСОБА_12 (водій автотранспортних засобів сектору транспортного забезпечення третьої особи).
16.06.2020 на підставі вказаного висновку начальник Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції видав наказ №14 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_9 та ОСОБА_2 шляхом застосування зауважень. Останній з ним ознайомлений 19.06.2020, що підтверджується його підписом.
З 22.06.2020 до 06.07.2020 ОСОБА_1 перебував у щорічній черговій основній оплачуваній відпустці відповідно до наказу від 09.06.2020 №387 о/с, що підтверджується довідкою Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції від 29.10.2020. 
26.06.2020 з метою встановлення причин та обставин можливого порушення ОСОБА_1 службової дисципліни та за фактом внесення Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташований місті Києві, відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.05.2020 за №42020250000000093 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України, Департамент патрульної поліції видав наказ №1292 про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків ОСОБА_1 . Дисциплінарну комісію утворено в складі (далі - Дисциплінарна комісія):
голова дисциплінарної комісії - підполковник поліції ОСОБА_13 , начальник управління моніторингу та аналітичного забезпечення відповідача;
члени дисциплінарної комісії:
капітан поліції ОСОБА_14 - начальник Управління патрульної поліції в Черкаській області;
старший лейтенант поліції ОСОБА_15 - головний інспектор відділу проведення службових розслідувань та контролю управління моніторингу та аналітичного забезпечення відповідача;
старший лейтенант поліції ОСОБА_16 - головний інспектор відділу проведення службових розслідувань та контролю управління моніторингу та аналітичного забезпечення відповідача.
Наказом від 20.07.2020 №1503 були внесені зміни до наказу №1292, в результаті яких замінено члена комісії ОСОБА_17 на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_18 , заступника начальника управління-начальника відділу проведення службових розслідувань та контролю управління моніторингу та аналітичного забезпечення Департаменту патрульної поліції.
05.08.2020 Комісія склала висновок, затверджений начальником Департаменту патрульної поліції 06.08.2020 (далі - Висновок). 
У вказаному висновку зазначено, що дисциплінарна комісія врахувала обставини, встановлені під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №42020250000000093 щодо підозри позивача, як особи, що займає відповідальне становище, в проханні неправомірної вигоди за невчинення дій, поєднаному з вимаганням, вчиненому з використанням службового становища, а також з висновку службового розслідування від 04.06.2020 щодо ОСОБА_2 , письмових пояснень співробітників третьої особи, відібраних безпосередньо дисциплінарною комісією: ОСОБА_19 (заступник начальника управління - начальник відділу моніторингу та аналітичного забезпечення третьої особи), ОСОБА_3 (старший інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення третьої особи), ОСОБА_17 (начальник третьої особи), ОСОБА_2 (начальник сектору транспортного забезпечення третьої особи), ОСОБА_21 (інспектор взводу №1 роти тактико-оперативного реагування третьої особи), позивача (заступник начальника управління - начальник відділу чергової служби третьої особи).
Щодо даних досудового розслідування зазначено про встановлення з серпня 2019 року неодноразових перевірок ОСОБА_1 дотримання вимог законодавства ОСОБА_2 , що не входило до функціональних обов`язків позивача. За їх результатом позивач звинувачував його у розкраданні грошових коштів, завищенні цін на запчастини та виконані роботи. У подальшому така перевірка проведена з приводу подання працівників відділу внутрішньої безпеки ГУ НП в Черкаській області та одним із членів комісії зі службового розслідування призначено позивача. У період виконання обов`язків начальника Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 12.05.2020 зателефонував ОСОБА_2 з проханням вийти на подвір`я, де шляхом відображення на калькуляторі телефону комбінації цифр 500 повідомив щодо необхідності їх надання йому в доларах США за непритягнення до відповідальності за виявлені порушення. Таке ж прохання висловив повторно вкінці відповідного робочого дня та 19.06.2020 щодо передачі через його підлеглого ОСОБА_21 . 25.06.2020 ОСОБА_2 погодився на вказану пропозицію та передав гроші в конверті через зазначену особу. ОСОБА_21 конверт відвіз своїй матері та близько 22год. 00хв. перетелефонував їй щоб віддала конверт ОСОБА_22 . Зранку 26.06.2020 вона зателефонувала останньому прибути за конвертом. Після його передачі працівники правоохоронних органів виявили цей конверт поблизу місцезнаходження ОСОБА_22 з наявними в ньому коштами, що заздалегідь правоохоронними органами ідентифіковані та передані ОСОБА_2 для передачі ОСОБА_1 .
Під час службового розслідуванням було встановлено, що 04.05.2020 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції надійшло подання №4194 з Черкаського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України для організації проведення службового розслідування зважаючи на виявлені недоліки, виявлені під час перевірки службової діяльності Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції. 06.05.2020 Управлінням патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції видано наказ №50, яким призначено службове розслідування, створено дисциплінарну комісію, яка виявила збереження паливно-мастильних матеріалів, шин до легкових автомобілів та загальний захаращений стан приміщення, в боксах - номерні знаки; в кабінеті сектору транспортного забезпечення металевий сейф, в якому наявні талони на бензин А-95. Комісія опитала ОСОБА_2 та вирішила за вчинення ним дисциплінарного проступку застосувати зауваження, що реалізовано наказом Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції від 16.06.2020 №14, підписаним начальником. З`ясовано, що ОСОБА_1 участі в підготовці проекту (розробці та візуванні) вказаного наказу не брав.
Опитаний дисциплінарною комісією ОСОБА_1 заперечував здійснення ним незаконних дій.
Опитаний ОСОБА_2 підтвердив проведення щодо нього службового розслідування та виявлені недоліки в його роботі, а також вимагання позивачем у нього коштів і їх передачу у вказаний ним спосіб через ОСОБА_21 .
ОСОБА_19 під час службового розслідування комісії повідомив, що був головою дисциплінарної комісії щодо перевірки фактів, викладених у поданні від 03.04.2020, а ОСОБА_3 , як член комісії, здійснював збір необхідних матеріалів, встановлював обставини вказаних недоліків, опитував зазначених у поданні осіб та готував проект висновку. Про домовленості позивача з ОСОБА_2 не знав. Вказівок керівника - ОСОБА_23 щодо необ`єктивного службового розслідування чи не притягнення ОСОБА_2 не отримував. 26.06.2020 у приміщення Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції прибув ОСОБА_1 і через декілька хвилин спільно з ОСОБА_21 направився до кабінету начальника. В його присутності вони почали пояснювати, що ОСОБА_2 здійснив спробу передачі позивачу конверту, і в цей час зайшли співробітники Державного бюро розслідувань, Служби безпеки України, внутрішньої безпеки та прокуратури. Тоді позивача вивели з кабінету, а ОСОБА_21 в кабінеті начальника - ОСОБА_17 надав пояснення.
ОСОБА_3 під час службового розслідування дій ОСОБА_1 повідомив у письмовому поясненні щодо обставин його участі в складі дисциплінарної комісії відносно дій ОСОБА_2 , опитування його та ОСОБА_12 - водія транспортних засобів сектору транспортного забезпечення Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції. В їх діях вбачав ознаки дисциплінарних проступків, з чим погодилися інші члени дисциплінарної комісії. Висновок затвердив начальник. Окремої думки ОСОБА_1 у цих питаннях не мав. Жодних вказівок, у т.ч. від позивача у період виконання ним обов`язків начальника, щодо термінів закінчення службового розслідування, його результатів, непритягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності не отримував. Під час ознайомлення ОСОБА_2 зауважень до висновку та наказу не висловлював. Про обставини домовленості позивача з останнім дізнався під час перебування працівників СБУ в приміщенні Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції.
ОСОБА_17 у письмовому поясненні повідомив про затвердження висновку службового розслідування та підготовку проекту наказу ОСОБА_3 . До нього ніхто не звертався з питанням непритягнення ОСОБА_2 до відповідальності та про будь-які домовленості позивача не знав. 26.06.2020 близько 09год. 00хв. до його кабінету зайшов ОСОБА_21 , який повідомив, що можливо за ним слідкують та пов`язує це з конвертом, що передав ОСОБА_2 для позивача, при цьому явно нервував і стверджував, що не знав про вміст конверта. Після цього зателефонував позивачу та викликав для з`ясування обставин щодо такого факту. Того ж дня близько 9год. 48хв. позивач прибув у його кабінет та спільно з ОСОБА_21 пояснили про спробу ОСОБА_2 передати конверт. У цей час в кабінет зайшли співробітники правоохоронних органів. Згодом підтвердив, що позивач напередодні звернувся до нього з проханням забрати в ОСОБА_2 конверт та на деякий час залишити його в себе на зберігання.
ОСОБА_21 у письмових поясненнях дисциплінарній комісії повідомив, що 23.04.2020 в Управлінні патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції проводилася перевірка працівниками органу внутрішньої безпеки, результати якої йому не відомі. Того ж дня після 18.00 в кабінеті сектору транспортного забезпечення знаходився один працівник - ОСОБА_2 . Приблизно 16-17 червня 2020 року він підвозив позивача додому після робочого дня, який у розмові повідомив, що ОСОБА_2 має його віддячити, підійти та щось згодом передати, яке позивач забере за 2 дні, бо перебуватиме у відпустці. 25.06.2020 о 15год. 45хв. до ОСОБА_21 звернувся ОСОБА_24 та передав у автомобілі конверт для позивача, повідомивши, що він знає. Конверт він поклав у підлокотник службового автомобіля та написав позивачу в месенджері «телеграм», що вказана особа передала. Після цього він відвіз начальника третьої особи на нараду, а потім поїхав до батьків. Конверт відвіз додому матері. Пізніше в розмові з нею повідомив, що конверт має лежати 2дні, після чого його заберуть. Повертаючись додому помітив, що за ним слідкують автомобілі та зателефонував позивачу щодо таких обставин. Позивач у відповідь зазначив, що можливо за ним слідкують, бо ОСОБА_25 хоче підставити, то ж потрібно доповісти ОСОБА_26 . ОСОБА_21 відповів, що конверт у надійному місці та якщо за ним продовжуватимуть слідкувати повідомить позивачу. Перебуваючи вдома, ОСОБА_21 зателефонував матері з проханням віднести конверт наступного дня вітчиму. Вранці 26.06.2020 о 05год. 30хв. знов їй зателефонував впевнитися, чи віднесла конверт, на що вона відповіла, що ні. Того ж дня о 06год. 15хв. до нього зателефонувала мати з проханням пояснити вітчиму про конверт. О 08год. 30хв від`їжджаючи від будинку проживання начальника (керівника третьої особи) повідомив, що за ним слідкують, але останній не повірив і порадив не зважати. Прибувши до місця роботи отримав дзвінок дружини, яка повідомила про наявність автомобілів та багатьох людей, схожих на державних службовців, за адресою вітчима. Тому він зателефонував позивачу і про це доповів, зазначивши, що проблеми йому та його родині не потрібні, попрохав прибути до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції щоб розповісти керівнику. Впевнившись, що зазначені події пов`язані з конвертом, направився в кабінет начальника та все йому доповів. Після прибуття позивача разом розпочали розмову та в цей час у кабінет зайшли працівники Державного бюро розслідувань, СБУ, прокуратури. ОСОБА_21 відвезли до прокуратури, де пояснення він надав на камеру.
Також під час дисциплінарного провадження встановлено факт подання позивачем на керівника рапорту від 26.06.2020, в якому серед іншого зазначено, що протягом місяця ОСОБА_2 неодноразово говорить про незрозумілу винагороду, а 25.06.2020 йому стало відомо, що останній намагається передати конверт, в якому можливо грошові кошти. У такий спосіб ОСОБА_2 намагається його дискредитувати. Вказаний рапорт листом від 30.06.2020 третя особа надіслала до ТУ ДБР, розташованого в м.Київ для долучення до матеріалів кримінального провадження.
Проаналізувавши викладене, Дисциплінарна комісія у Висновку зазначила про встановлення (стр.19-20 Висновку) неодноразового звернення позивача до ОСОБА_2 у травні-червні 2020 року з проханням надати йому неправомірну вигоду через посередника - ОСОБА_21 . Про таку домовленість позивач заздалегідь проінформував останнього. Нехтуючи посадовими службовими обов`язками позивач вступив таким чином у неділові стосунки, що призвело до надзвичайної події та негативно вплинуло на стан службової дисципліни в Управлінні патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції. Рапорт позивача від 26.06.2020 оцінено як спробу уникнення від відповідальності. Зокрема, достовірно знаючи 25.06.2020 про факт отримання ОСОБА_21 від ОСОБА_2 конверта, позивач мав обов`язок невідкладно повідомити начальника Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, але цього не зробив. 
Рапорт від 26.06.2020 подав після того, як йому стало відомо про проведення працівниками правоохоронних органів слідчих дій у кримінальному провадженні. Про факт скоєння позивачем кримінального правопорушення щодо вимагання неправомірної вигоди у підлеглого висвітлено в багатьох засобах мережі інтернет, де набув значного поширення, негативно вплинув на формування позитивної громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності Національної поліції, підвищення довіри населення до правоохоронних органів. Додатково враховано, що повідомлення позивачу про підозру у вчиненні злочину (стр.21 Висновку) не сприяє посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, підриває авторитет до неї та до державних органів у цілому. Зазначене кваліфіковане як наявність ознак дисциплінарного проступку позивача, що виразилося в порушенні ним службової дисципліни, грубому ігноруванні вимог Дисциплінарного статуту, Закону України «Про Національну поліцію», правил етичної поведінки поліцейських, присяги працівника поліції, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Додатково зазначено про допущення дисциплінарного проступку ОСОБА_21 .
У Висновку зазначено про закінчення службового розслідування щодо дій ОСОБА_1 , підтвердження фактів протиправності його дій, зокрема, дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», присяги працівника поліції, абзаців 2, 3 п.1 розділу ІІ, абзацу 2 пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179, особистій недисциплінованості, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Тому запропоновано на підставі п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції відповідно до підп.4.1.2 п.4.1 розділу 4 Посадової інструкції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції. Крім того, встановлено наявність дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_21 - інспектора взводу №1 роти тактико-оперативного реагування УПП в Черкаській області ДПП та запропоновано застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.
13.08.2020 Департамент патрульної поліції України видав наказ №473 «Про застосування до працівників УПП в Черкаській області ДПП дисциплінарних стягнень». Пунктом першим вирішив звільнити ОСОБА_1 зі служби за вчинення дисциплінарного проступку. 
29.09.2020 на підставі вказаного наказу Департамент патрульної поліції України видав наказ №721 о/с «Про особовий склад», яким відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» звільнив позивача зі служби.
Не погоджуючись з вищевказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.
Суд першої інстанції відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову виходив з того, що спірні рішення є правомірними та відсутні обґрунтовані підстави для їх скасування.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та Законами України.
Спірні правовідносини регулюються вимогами Законів України від 2 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - ЗУ «Про Національну поліцію», ЗУ №580-VIII), від 15 березня 2018 року №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут), Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року №893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за №1355/32807 (далі - Порядок №893) України», Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179 (далі - Правила етичної поведінки).
Відносини, що виникають щодо організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію».
Проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 60 Закону України «Про Національну поліцію»).
Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначені основні обов`язки поліцейського, зокрема, п.п 1 та 2 ч. 1 зазначеної статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень  Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Частиною 2 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
Таким чином, перебування поліцейським поза межами робочого місця, у відпустці тощо не позбавляє його обов`язку дотримуватися основних принципів діяльності та виконання завдань поліції.
Разом з тим, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть  кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.ч. 1 та 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію»).
Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» №2337-VIII від 15.03.2018 року затверджено Дисциплінарний статут національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Частиною 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених  статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту).
Положеннями ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
1) зауваження;
2) догана;
3) сувора догана;
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;
6) звільнення з посади;
7) звільнення із служби в поліції.
Для з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського (ч. 1 ст. 14 Дисциплінарного статуту).
Згідно ч.ч. 2, 4, 6 та 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок № 893), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Пунктами 1-4 розділу V Порядку № 893 передбачено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. 
Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Абзацами першим-третім пункту другого розділу ІІ Порядку №893 визначено, що службове розслідування призначається за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення, повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку.
Отже, у заявлених спірних правовідносинах інформація про відкрите кримінальне провадження щодо співробітника Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції та безпосереднє повідомлення ОСОБА_21 начальнику про зазначені вище події є обґрунтованими підставами для призначення відповідачем службового розслідування.
Судом першої інстанції встановлено, що Висновок щодо ОСОБА_1 ґрунтується на відомостях досудового розслідування, відібраних письмових поясненнях та їх аналізі в сукупності з письмовими документами щодо притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.222 Кримінального процесуального кодексу України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.
Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази наявності такого дозволу для використання у дисциплінарному провадженні щодо позивача. Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що врахування таких відомостей у Висновку не обґрунтоване.
В свою чергу, судом першої інстанції встановлено, що про конкретні факти порушень ОСОБА_2 своїх службових обов`язків чи допущення іншого порушення ним вимог закону позивач не повідомляв до 26.06.2020 - часу прибуття в приміщення Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції співробітників правоохоронних органів. Активної участі службовому розслідуванні з метою виявлення причин та умов, що сприяли виявлених працівниками внутрішньої безпеки порушень як член дисциплінарної комісії також не брав. Водночас дізнавшись 25.06.2020 від ОСОБА_21 про передачу для нього конверта від ОСОБА_2 невідкладно жодну посадову особу або правоохоронний орган не повідомив. 
Отримавши інформацію, яка, на його думку, свідчила про вчинення поліцейським дій, що мають ознаки кримінального порушення, позивач на виконання вказаних вище вимог закону щодо завдань поліції, обов`язків і присяги поліцейського, посадових обов`язків, мав обов`язок повідомити начальника або уповноважені правоохоронні органи. Таке повідомлення ним здійснене рапортом від 26.06.2020 і часі після прибуття вказаних вище органів Державного бюро розслідувань, СБУ та прокуратури, внаслідок чого обґрунтовані підозри в його добровільній участі у них.
Як вбачається з матеріалів справи, допитом у суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_3 , підтверджено виявлення допущених ОСОБА_2 порушень службових обов`язків та відсутність зауважень позивача щодо висновку службового розслідування. Також допитаний ОСОБА_27 повідомив про факти отримання від останнього талонів на пальне для його власних потреб та оплату їх готівковими коштами.
Допитані в якості свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_3 повідомили, що очевидцями спілкування позивача з ОСОБА_2 щодо обставин притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності не були та іноді отримували прохання від позивача позичити кошти. Допитаний ОСОБА_31 є товаришем позивача та підтвердив прохання в нього позичити кошти для лікування в стоматолога, хоча таких коштів не отримав і на час судового розгляду справи відповідного лікування не проходив.
Допитаний в суді першої інстанції ОСОБА_2 підтвердив зазначені у письмових поясненнях під час дисциплінарного провадження обставини та факти. Зокрема, детально повідомив, що 12.05.2020 позивач запросив його вийти на подвір`я, де немає відеоспостереження, та на власному телефоні набрав на калькуляторі число « 500», зазначивши, що таку суму коштів доларів США він має віддати йому протягом 2 днів за вирішення питання притягнення його до відповідальності. На таку вимогу він відповів, що таких грошей не має. Така вимога була озвучена повторно. У подальшому він перебував у відпустці, протягом тривалості якої звернувся до правоохоронних органів. Під час спільної поїздки в м. Умань він повідомив позивачу про готовність надати вказані кошти, а позивач зазначив щодо їх передачі через водія ОСОБА_21 . Вказаний свідок детальні покази щодо обставин, які мали місце у періоді з 24.04.2020 до 26.06.2020, надати дисциплінарній комісії та суду відмовився, посилаючись на те, що підписав документ щодо нерозголошення способів і методів проведення слідчих дій, до яких його залучено в кримінальному провадженні.
Вказаний факт спільного перебування позивача та ОСОБА_2 у відрядженні до м.Умань у червні 2020 року підтверджується відповідним дорученням Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції  від 10.06.2020 №7392/41/24/01-2020.
Допитаний судом першої інстанції в якості свідка ОСОБА_21 підтвердив дійсність всіх обставин щодо попереднього інформування позивача про майбутню передачу йому ОСОБА_2 «на віддячення» певних речей, передачі йому в автомобілі ОСОБА_2 конверту для позивача, безпосереднього його отримання, невідкладного повідомлення щодо цього позивачу 25.06.2020 та подальші події, описані ним в письмовому поясненні, відібраному дисциплінарною комісією.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спілкування позивача з ОСОБА_2  з приводу надання коштів за вирішення питання притягнення його до відповідальності, що за змістом не відповідає службовому спілкуванню, суперечить завданню поліції, а також щодо обізнаності з недоліками в роботі останнього, факту передачі для нього конверту через водія, про що з огляду на присягу поліцейського, завдання поліції та посадові обов`язки був зобов`язаний невідкладно повідомити безпосереднього керівника та уповноважені правоохоронні органи. Повідомлення про ці факти рапортом від 26.06.2020 після прибуття співробітників Державного бюро розслідувань, СБУ та прокуратури доводить твердження Висновку, що такі дії не були невідкладними та можуть свідчити про намір ухилитися від відповідальності.
В свою чергу колегія суддів зазначає, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог  Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.
Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.
Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.
Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати зв`язків, що підривають авторитет Поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.
Колегія суддів зазначає, що поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
При цьому, з огляду на правове визначення таких понять як «службова дисципліна», «дисциплінарний проступок» та «злочин», рішення по кримінальному провадженню не має значення для надання оцінки правомірності звільнення позивача зі служби в поліції, оскільки рішення по кримінальному провадженню не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у вказаному випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі  Кримінального кодексу України.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта з приводу відсутності підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з відсутністю вироку суду щодо нього, яким би підтверджувались обставини, описані у висновку службового розслідування стосовно того, чи мали місце з боку позивача дії із вступу у неділові стосунки з іншою особою та вимаганні неправомірної вигоди, та з цього приводу зазначає наступне.
В даному випадку дисциплінарним проступком визнано дії позивача, які не були кваліфіковані органом досудового розслідування як такі, що містять ознаки кримінальних правопорушень.
Інформація зазначена у висновку службового розслідування, яка фактично стала підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних позивачем наказів, жодним чином не обґрунтовує скоєння позивачем кримінального злочину. Натомість службовим розслідуванням здійснена оцінка діям позивача, які кваліфіковані в межах однієї процедури - дисциплінарного провадження.
Факт відсутності вироку за підозрою позивача у вчиненні кримінального правопорушення не позбавляє відповідача права застосувати дисциплінарне стягнення за порушення дисципліни та/або правил службової етики та/або присяги. В той же час, відсутність кримінального провадження не впливає на наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 30.03.2021 року у справі № 824/1349/19-а.
Таким чином, вказані вище обставини доводять про допущення позивачем винного дисциплінарного проступку та не дотримання присяги поліцейського.
Мотиви, якими позивач керувався при спілкуванні з ОСОБА_2 щодо отримання коштів, мета їх отримання, наявність у такому спілкуванні ознак вимагання (примусу), а також наявність чи відсутність у позивача на такий момент службових повноважень для вирішення питання притягнення або звільнення від відповідальності за наслідком службового розслідування щодо вказаного поліцейського підлягають встановленню та перевірці слідчими та судовими органами для надання таким обставинам належної правової кваліфікації та з`ясування складу кримінального правопорушення. Водночас вони не впливають на встановлення факту дисциплінарного проступку, оскільки, як зазначено вище, вимоги до бездоганної поведінки та спілкування поліцейського поширюються на всі його дії (бездіяльність) як у робочий, так і у поза робочий час. Мета службового спілкування та вчинки поліцейського не можуть суперечити інтересам служби, принижувати честь особи, сприяти можливості уникнення відповідальності за допущені порушення. Такі порушення дискредитують звання поліцейського та знижують рівень довіри як громадськості, так і колег до правоохоронних органів.
Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено судом першої інстанції, наданими до матеріалів справи скріншотами з мережі інтернет підтверджується розголошення з 10.07.2020 факту затримання правоохоронними органами одного із заступників начальника третьої особи в порядку кримінального провадження. Водночас фото на них не містять ідентифікації обличчя порушника. Оскільки Висновок не містить посилань на конкретні інтернет-мережі, адреси сайтів, які бралися відповідачем до уваги під час дисциплінарного провадження, використання ним саме наданих суду скріншотів не доведено. Водночас достовірність публічного розголосу факту відповідного затримання не спростовано.
Згідно з ч.3 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, згідно з ч.4 вказаної статті є:
1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;
2) попередня бездоганна поведінка;
3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;
4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;
5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;
6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Відповідно до ч.5 ст.19 Дисциплінарного статуту для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.
Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, згідно з ч.6 вказаної статті є:
1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;
2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;
3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;
4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;
5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.
Відповідно до ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Встановлені спірні обставини доводять, що обраний відповідачем вид дисциплінарного стягнення відповідає тяжкості та наслідкам допущеного дисциплінарного проступку.
Пунктами 1-3 розділу VII Порядку №893 визначено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19 - 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи.
Відповідно до ч.7 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Згідно з ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
1) зауваження;
2) догана;
3) сувора догана;
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;
6) звільнення з посади;
7) звільнення із служби в поліції.
Отже, обрання виду дисциплінарного стягнення є дискреційним повноваженням відповідача.
Відповідно до ст.11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, згідно з п.6 ч.1 ст.77 ЗУ №580-VIII є підставою для звільнення поліцейського зі служби в поліції та припинення такої служби.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не доведено наявність обставин, які б вказували на наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Відповідно до ч. ч. 1, 2  ст. 77 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно  ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      В.О. Аліменко 

Судді                                                                                          Н.В. Безименна

                                                                                                    А.Ю. Кучма

Повний текст постанови складено 14 червня 2021 року.