УХВАЛА

24 травня 2021 року 
Київ
справа №240/16784/20
адміністративне провадження №К/9901/16820/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,
суддів: Кашпур О.В., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу Державної судової адміністрації України 
на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року
у справі №240/16784/20 за позовом ОСОБА_1 до Житомирського апеляційного суду    про визнання протиправними дій, стягнення недоплаченої суддівської винагороди, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Житомирського апеляційного суду, в якій позивач просив суд:
- визнати протиправними дії Житомирського апеляційного суду щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року із застосуванням  статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік";
- стягнути    з Житомирського апеляційного суду на користь ОСОБА_1 недоплачену суддівську винагороду в сумі 458685,30 грн. за період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року, позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Житомирського апеляційного суду щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року із застуванням обмежень, встановлених  статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».
Стягнуто з Житомирського апеляційного суду на користь ОСОБА_1 недоплачену суддівську винагороду за період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року в сумі 458685,30 грн.
Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, Державною судовою адміністрацією України подано касаційну скаргу. 
За змістом  статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України  відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього  Кодексу  щодо форми і змісту касаційної скарги.
Відповідно до вимог частини 4  статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Як вбачається із матеріалів касаційного провадження, скаржником не додано документа про сплату судового збору до даної касаційної скарги, проте, заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Подане скаржником клопотання про відстрочення сплати судового збору мотивоване тим, що Державна судова адміністрація України є бюджетною організацією, яка фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України. У зв`язку із відсутністю бюджетних асигнувань, то на даний час відсутня можливість сплати судового збору.
Згідно з частиною 1  статті 133 КАС України  суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до положень  статті 8 Закону України «Про судовий збір»  , враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частинами першою та другою  статті 8 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI    (далі - Закон № 3674-VI) визначено вичерпний перелік умов, за наявності яких суд, враховуючи майновий стан сторони, своєю ухвалою може за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.
Отже, законодавством передбачено право, а не обов`язок суду щодо звільнення сторони від сплати судового збору. Крім того, законодавець ставить у залежність право суду звільнити від сплати судового збору саме враховуючи майновий стан сторони.
Оскільки, скаржник не відноситься до жодної категорії, для якої передбачена можливість звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відстрочення сплати судового збору Державній судовій адміністрації України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року.
Касаційна скарга Державної судової адміністрації України області підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням частини 4  статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.
Підпунктом 3 пункту 3 частини другої  статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон України №3674-VI) визначено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року відкрито спрощене провадження у справі.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої  статті 4 Закону України «Про судовий збір»,  за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої  статті 4 Закону України «Про судовий збір»,  за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 1  відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік"  прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2020 року встановлений у розмірі 2102,00 грн.
Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 10 855, 30 грн (2102 грн х 0,4) + (458 685,30 грн х 1%)200%).
Відповідно до частини другої  статті 332 КАС  України  до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених  статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення  статті 169 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху із наданням скаржнику строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції:
- документ про сплату судового збору в розмірі    10 855, 30 грн.
Реквізити для сплати судового збору:     Отримувач коштів     ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102,     код отримувача (код за ЄДРПОУ)     37993783,     банк отримувача     Казначейство України (ЕАП),     рахунок отримувача     31219207026007,     код банку отримувача (МФО)     899998,     номер рахунку отримувача (стандарт IBAN)     UA288999980313151207000026007,     код класифікації доходів бюджету 22030102,     найменування податку, збору, платежу     судовий збір (Верховний Суд, 055),     символ звітності банку     207,     призначення платежу     *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Керуючись статтями  330,    332 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання Державної судової адміністрації України про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення     Житомирського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року.
Касаційну скаргу Державної судової адміністрації України  на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року у справі №240/16784/20 за позовом ОСОБА_1 до Житомирського апеляційного суду  про визнання протиправними дій, стягнення недоплаченої суддівської винагороди -  залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                                                                   В. Е. Мацедонська

Судді                                                                                                                                                                                                           О. В. Кашпур

                                                                                                                                                                                                                                      С. А. Уханенко