УХВАЛА

13 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 240/10785/20
провадження № К/9901/14954/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача – Смоковича М. І.,
суддів: Данилевич Н. А. , Шевцової Н. В.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
21 квітня 2021 року зазначену касаційну скаргу подано засобами поштового зв`язку.
26 квітня 2021 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
З матеріалів касаційної скарги й ухвалених у цій справі судових рішень убачається таке.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення виплати індексації до дня його звільнення та зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за 712 днів затримки повного розрахунку при звільненні шляхом множення середньоденного розміру його грошового забезпечення за останні два місяці служби на кількість днів затримки виплати індексації задоволено частково, визнано протиправними дії відповідача щодо непроведення виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення до дня звільнення, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 березня 2018 року по 04 березня 2020 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідачем указане судове рішення оскаржувалося в апеляційному порядку.
Суд апеляційної інстанції ухвалою від 13 січня 2021 року залишив апеляційну скаргу без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), а саме: з причин відсутності документів на підтвердження повноважень особи, якою вона подана (помічником командира військової частини НОМЕР_1 лейтенантом юстиції Ружанським С. С.), на здійснення представництва інтересів відповідача, та запропоновано особі, яка подала апеляційну скаргу, у десятиденний строк з моменту отримання ухвали суду виконати вимоги цієї ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги. Одночасно роз`яснено, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, апеляційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Копію зазначеної ухвали отримано відповідачем 23 січня 2021 року.
Ухвалою від 15 лютого 2021 року Сьомий апеляційний адміністративний суд повернув апелянтові подану ним апеляційну скаргу у зв`язку із невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в касаційному порядку.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіряючи доводи касаційної скарги на предмет обґрунтованості, Верховний Суд зазначає таке.
Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив із невиконання апелянтом вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: останнім не надано документів, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 , є особою, яка діє відповідно до статуту, положення чи іншого акта, на підставі якого вона здійснює представництво юридичної особи (посадової особи Військової частини НОМЕР_1 ) у порядку її самопредставництва. Суд зауважив, що довіреність не є тим документом, який посвідчує повноваження Ружанського С. С. (в даному випадку).
За змістом частин першої та третьої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 19 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.
Законом «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року № 1401-VIII внесені доповнення до Конституції України, відповідно до яких розділ XV «Перехідні положення» Основного Закону України доповнено пунктом 16-1, за змістом підпункту 11 якого представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.
Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.
Вказані зміни набули чинності 30 вересня 2016 року.
За правилами частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Як вже зазначалося вище, копія ухвали суду апеляційної інстанції від 13 січня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху отримана апелянтом 23 січня 2021 року, проте, як убачається із змісту оскаржуваного судового рішення, станом на 15 лютого 2021 року вимоги указаної ухвали останнім не виконані, заяв (клопотань) на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом не надано.
Зважаючи на викладене, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав неусунення недоліків скарги, вірно застосував положення частини другої статті 298 КАС України та статті 169 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
При цьому, Суд не приймає до уваги доводи автора касаційної скарги стосовно причин пропуску встановлених судом строків усунення недоліків, а саме: перебування на самоізоляції помічника командира військової частини НОМЕР_1 лейтенанта юстиції Ружанського С. С. у зв`язку з контактуванням з хворим на COVID-19 з 28 січня 2021 року по 11 лютого 2021 року та його перебуванням у другій половині щорічної відпустки з 17 лютого 2021 року по 03 березня 2021 року, з огляду на таке.
Так, положеннями частини другої статті 121 КАС України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Отже, указаною правовою нормою закріплено право апелянта звернутися до суду із заявою про продовження встановленого судом строку на усунення недоліків апеляційної скарги, а також право суду продовжити встановлений ним процесуальний строк.
Разом з тим, Військова частина НОМЕР_1 своїм правом звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, установленого ухвалою 13 січня 2021 року, не скористався.
Враховуючи наведене, доводи касаційної скарги в цій частині не дають підстав для висновку про наявність порушення з боку суду апеляційної інстанції норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом пункту 2 частини другої цієї ж статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі № 240/10785/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович

Судді                                                                                                    Н. А. Данилевич

                                                                                                    Н. В Шевцова