ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року	Львів	Справа № 380/1244/21 пров. № А/857/9204/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                               Коваля Р.Й.,
суддів                                                                    Гуляка В.В.,
                                                                              Ільчишин Н.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року (прийняту у порядку письмового провадження у м. Львові суддею Костецьким Н.В.) про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі № 380/1244/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 

                                                   В С Т А Н О В И В :

29 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати середньомісячного грошового забезпечення за час затримки остаточного розрахунку при звільненні з військової служби;
- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача середньомісячне грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби у розмірі 146588,28 грн.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 у справі № 380/5519/20 було визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.03.2020. На виконання рішення суду 18.12.2020 Військова частина НОМЕР_1 нарахувала та виплатила належні кошти в розмірі 39930,20 грн. Відтак, відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за час затримки виплати вказаної індексації за період з дня звільнення по день фактичного розрахунку. Добровільно виплачувати йому вказану суму відповідач відмовився, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року позов залишено без розгляду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, її оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що вказана ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права і за неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи. Тому просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і передати зазначену справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом некоректно застосовано місячний строк звернення до суду, оскільки у цих правовідносинах повинен застосовуватися тримісячний строк звернення до суду.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що на виконання рішення суду 18.12.2020 Військова частина НОМЕР_1 нарахувала та виплатила належні кошти в розмірі 39930,20 грн, що підтверджується випискою ПАТ «Приватбанк» по рахунку позивача за 18.12.2020 (а.с. 8).
Вважаючи дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виплатити йому відповідно до статті 117 КЗпП України середній заробіток за час затримки виплати належної йому при звільненні індексації грошового забезпечення.

Залишаючи вказаний позов без розгляду, суд першої інстанції мотивував це тим, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду, встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України (який закінчився 18.01.2021), поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом не зазначив і судом такі не встановлені.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам процесуального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні визначена статтею 117 КЗпП України, відповідно до частини першої якої в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Строк звернення до адміністративного суду встановлений статтею 122 КАС України, відповідно до частин першої - третьої якої позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Про необхідність застосування місячного строку позовної давності для звернення особи до суду із заявою про вирішення спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні із публічної служби, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнена особа дізналася або повинна була дізнатися про те, що роботодавець, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався, вказано у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року в справі № 240/532/20. 

За вимогами частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі, що розглядається, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 29 січня 2021 року, тобто з пропуском місячного строку з дня остаточного з ним розрахунку (18 грудня 2020 року), що є підставою для залишення позову без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність залишити позовну заяву без розгляду, оскільки позивач пропустив місячний строк звернення до суду та жодних обґрунтованих доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом не надав.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.   

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

                                                П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі № 380/1244/21 – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин